146 



mere Saft, end Træet selv vejer. Guniierus*) er saa be- 

 gejstret over denne Vin, at han udbryder: „Kan vort 

 Land ikke prale med Spaniens og Frankrigs Druer, have vi 

 mægtige Skove af tvende vildtvoxende Vintræer (Birk og^ 

 Løn), hvis udtappede Saft ved Naturforskerens nøjere Op- 

 mærksomhed vil lære os at forglemme hine og drikke Vin 

 i Landet af Landets Frugter". 



Birkebark er et i alle nordiske Lande under Navn af 

 „Næver" meget brugt Middel til at tække Huse med, og 

 om en særlig Anvendelse af Birkebark mindes man ved 

 Navnet paa de historisk bekj endte tapre Birkebener. Paa 

 det i det mindste forhen feberrige Lolland anvender man 

 Birkebark i Støvlerne som Middel mod Feber, og endelig 

 brugtes den hvide Bark af de nordiske Folkeslag før Pa- 

 pirets Opfindelse til at skrive paa. Paa Grund af sin sne- 

 hvide Bark og sine hængende, luftige Grene egner Birken sig 

 fortræffelig til at give Haver og Parkanlæg en ejendommelig 

 Karakter. I dens Krone findes hyppig tætte indfiltrede 

 Grenpurrer, som kaldes „Troldkoste" og i Norge »Mareris". 



Den i Bjærgegne forekommede Dværgbirk {Betula nand) 

 kaldes i Sverrig Fredagsbirk eller Langfredagsris, hidrørende 

 fra den Tro, at det var med et Ris af dette Træ, at Jesus 

 blev hudflettet, hvilket da skulde være Grunden til, at Træet 

 senere holdt sig saa lavt, medens Hængebirken derimod 

 sørgede saa dybt, at Grenene bøjede sig mod Jorden, hvilket 

 man endnu kan se den Dag i Dag*). Efter at have berettet 

 Sagnet om Fredagsbirken tilføjer Joh. Paulli: „en underlig 

 A årsag til denne Væxtes Lavhed, hvilket fortjente mere at 

 anmærkes for en gejstlig Tanke, end for en Vished, og man 

 billig lader staa ved sit Værd", og samme Forfatter beretter 

 ogsaa „at Finnen og Lappen i sin Køje sover langt sødere 

 og mere fornøjet paa Riset heraf, end de fornemste paa 

 Silkepuder". 



Af de henved halvhundrede Landsbyer og Gaarde, som 

 synes at være opkaldte efter Birken, findes de allerfleste, 

 som man kunde vente, i Jylland og Nordsjælland, hvor 

 endnu de fleste Birkeskove findes, men ogsaa i det nu saa 

 birkefattige Lolland findes en Birkemosegaard og tvende 

 Landsbyer ved Navn Birket (forhen Byrkwith, o: Birkeskov) 



*) Niels Dorph Gunnerus. Ekonomis\ Afhandling om Dan- 

 marks og Norges naturlige Fordele til Føde for Mennesket af 

 Planteriget. Kjøbenhavn 1774. Side 85. 



••) E. Fries. Bot. Utfl. I, S. 211. 



