150 



efterstræbes af andre Insekter (Edderkopperne derunder 

 indbefattede); de ville snarere angribe Edderkopperne end 

 omvendt. (Dette er dog ikke ganske rigtigt; man træffer 

 Myrer i Edderkoppernes Huler og Net, og Theridion riparium 

 lever ifølge den engelske Araneolog Blackwall fornemme- 

 lig af Myrer). Snarere beskytter denne Lighed dem mod 

 de mindre insektædende Fugle f. Ex. Kolibrier, som fortære 

 mange smaa Edderkopper. Ogsaa mange Tæger og Biller 

 (B. nævner forskjellige mellemamerikanske Arter af Træbukke) 

 ligne saa paafaldende Stikmyrer i deres Udseende og Bevægel- 

 ser, at det er klart nok, at denne Lighed betyder noget, er 

 forsætlig fra Naturens Side. Ogsaa Hvepsene ere Gjenstand 

 for den samme ubevidste og uvilkaarlige Efterabeise ; B. an- 

 fører to meget betegnende Exempler derpaa. Mordella- 

 Arterne ere i deres sædvanlige Skikkelse nogle sære kile- 

 formige Biller med et lille Hoved, der er næsten skjult 

 under det store Forbryst; de ere almindelige paa Blomster 

 og springe som Lopper; hos en i Nicaragua levende Art er 

 Legemet derimod forlænget og Forbrystet og Dækvingerne 

 tegnede paa en saadan Maade, at den kommer til at ligne 

 en Hveps; iblandt andet efterligner Billens Forbryst Hvep- 

 sens store Hoved og Øjne; dertil kommer endnu, at den 

 uafladelig bevæger sine Følehorn ligesom Hvepsene. En Gang 

 saa B. et Insekt (Fig. 3), som saa ud til at være en Gedehams 

 {Priocnemis)^ med brune halvgjennemsigtige Vinger og gule 



Fig. 2. 



Fis. 3. 



Hveps eg Tæge. 



Følehorn, der løb om paa Jorden med vibrerende Vinger og 

 Følehorn ganske som en Hveps (Fig. 2); det var imidlertid en 

 Tæge {Spiniger luteicornis)^ der ikke alene i Udseende og 

 Tegning, men ogsaa i Manerer og Bevægelser, afveg højlig 



