163 



273 Fod, hvor Boringen standsede. Medens der længere 

 nede i Lerlaget findes faa eller ingen Skaller, tiltage 

 disse i Mængde op imod Overfladen af Leret, oven paa 

 hvilket de mange Steder danne et 4 — 8 Tommer tykt 

 Lag, der undertiden i Pletter paa nogle Kvadratalen er 

 sammenkittet til et fast Konglomerat af groft Grus og 

 Muslingskaller, som kun kan gjennembrydes med Jærn- 

 stænger. Muslingerne ere de samme, som endnu leve i 

 Havet. Oven paa eller omgivne af dette finere eller 

 grovere Skalgrus findes Stenene, i Reglen kun et enkelt 

 Lag, dog ogsaa 3 — 4 Lag Sten oven paa hinanden. De 

 ere vel af forskjellig Størrelse, men de allerfleste have 

 dog et Gjennemsnit af noget over eller under 2—3 Fod. 

 Deres Form er i Almindelighed noget fladt ægformet eller 

 aflang, og der findes ikke en eneste med skarpe Kanter; 

 undertiden ligge, to Stene saaledes, at den ene har slidt 

 en Fordybning i den anden, saa at de maa have bearbejdet 

 hinanden paa Stedet. 



For at faa et Skjøn over, i hvilken Mængde de for- 

 skjellige Slags Sten (Bjærgarter) forekomme, har jeg talt 

 nogle Hundrede og er derved kommen til følgende Procent- 

 forhold for de nogenlunde hyppig forekommende Stene 

 af almindelig Størrelse. 



10 — 12 pCt. Gnejs og Gnejsgranit. 



1 — Glimmerskifer og Hornblendeskifer» 

 ^ — Kalksandsten og hærdede Skifre. 



1^, — Kvartsit og Kvartssandsten. 



2 — Gabbro og Grønsten. 



1 — sort Porfyr. 



1 — rød Porfyr. 



4 — Syenit. 



Resten (c. 78 — 80) kornet Granit. 



11* 



