169 



paa de første Skær, Skibet kom forbi, slog Ligheden mig 

 til Forbavselse med de i ovenstaaende Fortegnelse sidst 

 nævnte sjældne og særdeles ejendommelig formede Sten, 

 en Lighed, som viste sig ogsaa at være til Stede ved 

 nærmere Eftersyn. Det næste Sted, Skibet anløb, var 

 Laurvig; midt i Byen hæver sig et nøgent afrandet Fjæld, 

 hvori der var foretaget Sprængninger; da jeg tog et 

 Stykke i Haanden, var det en graa grovkornet Syenit, 

 hvis Mage jeg havde set flere Steder ved Strandby. Nu 

 var jo dette kun heldige Træf, men som dog ikke kunde 

 andet end paatrænge et meget stærkt Indtryk af de to 

 nævnte danske Stenes Oprindelse. Som Bevis for, at det 

 ikke blot er den mindre kyndige, som er modtagelig for 

 saadanne stærke Indtryk af Ligheden mellem Bjærgarter 

 fra fast Fjæld og spredte Stenblokke, anføre vi Forch- 

 hammers Ord i hans Program om Danmarks geognostiske 

 Forhold S. 102: »)en Samling af løs Granit og Granit- 

 gnejs fra Mark-Brandenburg, som jeg har set i Berlin, 

 ser ud, som om den var afslaaet af Bjærgmassen paa 

 IjQrnholm og lignede de bornholmske Bjærgarter saa skuf- 

 fende, at jeg var fristet til at skrive Etiketten dertil 

 med det bornholmske Findested.« 



Vilde man nu sige : Men saa findes vore Stene som 

 fast Fjæld vel ogsaa nok uden for den punkterede Linje 

 rundt om paa den skandinaviske Halvø? saa maa der 

 svares , at Bjærgarter som Granit og Gnejs ganske vist 

 ere almindelig udbredte, men at ikke alle Varieteter 

 deraf findes overalt, og end mindre de sjældne Bjærg- 

 arter. Stykker, som ligne den Hornblendeskifer, igjennem 

 hvilken Kongsberg Sølvværks Stoller ere drevne, findes 

 ikke sjælden i Egnen om Frederikshavn, men gaa vi fra 



