175 



kjendte for at høre til vor danske Kridtformation. Mærke- 

 ligere er det, at jeg i et Stengærde fandt siddende et 

 Stykke sort Lava paa 10 — 12 Pd., som jeg ikke kunde 

 skjelne fra islandsk Lava, af hvilken jeg netop har 

 haft Lejlighed til at se en Del fra forskjellige Lokaliteter; 

 man vii maaske sige, at det alligevel nok var et Stykke 

 af en gammel rhinsk Møllesten, som ligner Lava og 

 tilfældigvis var sat ind i Gærdet; men Stykket havde 

 slidte og afrundede Kanter ligesom de andre Stene og blev 

 ogsaa af Prof. John strup erkjendt for at ligne islandsk 

 Lava. Intet af disse tre Stykker var imidlertid større, 

 end at det kunde være bragt med Vinterisen, der ofte 

 medtager Dele af den Kyst, hvorved den er dannet; 

 mulig kunde ogsaa Lavastykket være taget med ved en 

 i Havet udgaaende islandsk Jøkel. 



Til Sammenligning har Prof. Kjerulf end videre 

 haft den Godhed at bestemme nogle Stykker fra Lesø, 

 hvor jeg dog des værre ikke havde Adgang til at faa 

 Stenene slagne itu med større Hamre, end man fører med 

 sig i Lommen; derfor vare de tre første Slags ogsaa kun 

 af haandstore eller endnu mindre Stene, medens den sidste 

 er af meget store paa Rønnerne s. for Øen forekom- 

 mende Stene: 



3 grønlig Gabbro med Magnetjærn og Svovlkisgnister, 

 forekommer flere Steder i det sydvestlige Norge. 



2 finkornet uren Marmor som fra de yngre Granit- 

 grænser i Kristianiaterritoriet. 



3 grovkornet Granit lig norsk. 



2 rød Gnejsgranit synes snarest lig svensk. 



I Fald Stenene paa Lesø saaledes skulde være 

 dels af norsk og dels af svensk Oprindelse, vilde dette 

 let kunne bringes i Forbindelse med Istidens Forhold. 



