179 



nemlig Forskjelligheden af Dyrelevningerne. I Midt- 

 jyllands Mergelgrave er der fundet flere af de i det 

 norske og svenske glaciale Mergeller forekommende 

 ejendommelige Mergelboller, undertiden med indesluttede 

 Dyrelevninger , og i Mergelgrave i Bakkelandet ved 

 Hjøring er der af Proff. Johnstrup og Steenstrup 

 fundet arktiske Muslinger, medens det i Begyndelsen 

 omtalte Skalgrus bestaar af de samme Arter, forekom- 

 mende omtrent i samme Forhold, som nu i Havstokken. 

 Det er Blaamuslingen, Hjærtemuslingen og især den lille 

 fine Tellina Baltica, som har leveret det største Bidrag til 

 Skalgruset baade oven paa Leret i Lavlandet og imellem 

 de Stene, som nu kun rage lidt op af Vandet; dog findes 

 Saxicava-Skaller maaske lidt hyppigere i Blaaleret end 

 paa Havstokken. Vi komme da for vor Egns og vist nok 

 for hele Danmarks Vedkommende til at dele vore Glacial- 

 dannelser i ældre og yngre, de ældre karakteriserede 

 ved den større Højde, hvori de forekomme, ved Stenenes 

 mere sønderdelte Tilstand og ved den om end sjældne 

 Forekomst af Mergelboller og glaciale Skaller, de yngre 

 ved den ringe Højde og Havets Nærhed, ved Stenenes 

 friske Tilstand og Skaldyrenes Identitet med de i Havet 

 nu levende. Men vi kunne da se, at Transporten af 

 store Sten, som forudsætter Istidens Vedvaren, er bleven 

 ved i en Tid, da Dyrelivet ikke tyder paa et væsentlig 

 andet Klima end nu. 



Kaste vi til sidst et sammenlignende Blik paa Istidens 

 løse Dannelser paa den skandinaviske Halvø, saa er 

 Sammenligningen ikke uden Interesse. Mergelleret findes 

 i Norge kun indtil en Højde af 450 Fod, i Sverig om- 

 trent til den dobbelte Højde, og deri forekomme Boller 

 og Muslingskaller, hvilke sidste ikke sjælden ere ark- 



12* 



