180 



tiske Arter, Som det højeste Sted for Muslingefund 

 paa Halvøen nævner Forchhammer (Progr. S. 91) en 

 Mergelgrav ved Bornhøved i Holsten, anslaaet til 200 Fods 

 Højde; ubestemmelige Muslingfragmenter (Saxicava?) fin- 

 des i en Mergelgrav paa Gjerum Bakke, til en Højde (maalt 

 med Aneroidbarometer) af c. 260 Fod. Lavlandets Blaaler, 

 hvorpaa Muslingerne og Stenene findes, ligner ved sin Fore- 

 komst og Muslingernes Art ganske Beskrivelsen af det sven- 

 ske »Svartlera« (Erdmann, Sveriges qvartåra bildningar 

 S. 204 — 12). Prof. Kjerulfs Undersøgelser have bevist 

 eller for at tale ret forsigtig gjort det yderst sandsyn- 

 ligt, at Norges Hævning fra dets Niveau i den ældre 

 Istid ikke er foregaaet jævnt, men trinvis med roligere 

 Mellemrum, saaledes at Trinene eller Terrasserne ligge 

 tydelig for Dagen mange Steder. Saaledes som vort 

 Bakkelands Begrænsning er imod Kystlandet, nødes man 

 ogsaa til at antage Bakkerne for hævede, om ikke pludse- 

 lig, saa dog temmelig hastig, op af Havet, fordi en i 

 uendelige Aarrækker foregaaende jævn Hævning af løse 

 Jordlag, der paavirkedes af Havet, nødvendig maatte give 

 meget svage Skraaninger og ikke de stejle Bakkerande, som 

 nu findes. Tiden for denne Hævning eller disse faa Hæv^ 

 ningstrin maa vi da sætte til hen imod Isperiodens Slut- 

 ning og dens Højde vel ligesom paa den skandinaviske 

 Halvø til hen imod 500 Fod (maaske langt mere), medens 

 der siden den Tid synes at være indtraadt en endnu ved- 

 varende meget svag Hævning, som efterhaanden løfter 

 Kystlandet op af Havet. 



Det skulde nu glæde mig, om Læseren maatte have 

 fundet ikke blot Sten samlede paa Bredden af Kattegat, 

 men ogsaa nogle »Sten samlede ved Sandhedens store Hav«. 



