216 



kortvingede Nymfer i Baghaanden; at disse efterhaandeii 

 aftage i Antal (som Le spe s iagttog det), forklarer 

 Fr. Muller derved, at Termit- Arbejderne lade dem sulte 

 ihjel, naar de ikke længere behøves, eller kun lade saa 

 mange leve, som der virkelig er Brug for. — Meget 

 træffende sammenligner Fr. Muller denne dobbelte For- 

 plantningsmaade hos Termitterne med den, der udmærker 

 de Planter, som have »kleistogame« Blomster (f. Ex. vor 

 almindelige Viol*)). Slige Planter have dels aabne Blom- 

 ster med farvede Kronblade, i hvilke Muligheden af en 

 Krydsning med andre Planter er til Stede , dels skjulte 

 kronløse Blomster, der aldrig aabne sig, men som sikre 

 Frødannelsen og Artens Vedligeholdelse, hvis den paa 

 Grund af ydre uheldige Omstændigheder udebliver i de 

 andre Blomster. Til disse kleistogame Blomster svare 

 de vingeløse, aldrig sværmende Reserve-Hanner og Hunner 

 i Termitstaten. Ligesom hine blive, disse staaende paa et 

 lavere Udviklingstrin; til den store Ødslen med Blomster- 

 støv, som finder Sted i de aabne Blomster, svarer den store 

 Ødslen med Liv, der finder Sted ved Udsendelsen af de 

 vingede Termitsværme, i Modsætning til den Sparsomme- 

 lighed, hvormed Blomsterstøvet udvikles i de kleistogame 

 Blomster, og det ringe Antal, hvori disse Reserve-Hanner 

 og Hunner avles. Disse udvikles ogsaa senere end de 

 vingede, ligesom f. Ex. Violens kronløse lukkede Blom- 

 ster udvikle sig senere end de aabne osv. Hvis Termes flavi- 

 pes i Drivhusene i Schonbrunn kun forplanter sig ved 

 den kleistogame Kjønsform, fordi de klimatiske Forhold 

 ikke begunstige Udviklingen af den vingede Sværmform, 

 kan dette sammenlignes med, at en exotisk Plante, 



'■^■) Jfr. dette Tidsskrift, 4de R. 2 Bd. (1870) S. 55 og flgd. 



