219 



hvert Aar fældes Træer, ydes der dem ogsaa hvert Aar 

 nye Tilholdssteder. Som bekjendt begive de sig aldrig 

 hen til slige nye Opholdssteder over Jorden , kun under 

 denne eller i lange, dækkede Gange. De ganske unge 

 Selskaber, der kun ere et eller to Aar gamle, finder man 

 anbragte lige under Barken; senere forlades denne, og 

 Angrebet skrider frem fra Omkredsen indefter, alt som 

 Fugtigheden skjører Splintlagene, eller ud i Hoved- 

 rødderne, især de, der ligge temmelig højt og løbe mere 

 vandret. De vedborendo Bille-Larver lette dem Arbejdet, 

 Barkbillernes i de ydre Vedlag, Træbukkenes i de indre; 

 de sidstnævnte udgrave for dem store Huler, der blive 

 til de større Kamre i Termit- Boet. Hvis disse Sappører 

 ikke have forberedt deres Værk, arbejde Termitterne 

 mere regelmæssig; de danne da høje og smalle Kamre 

 mellem to Vedlag i den opstaaende Del af Træstubben, 

 brede og lave i de tykke Rødder, men uden at der er 

 nogen bestemt Orden i deres Fordeling; runde Aabninger, 

 der ere saa store, at en eller højst to Arbejdere kunne 

 passere dem, sætte dem i Forbindelse med hinanden. 

 Alle disse Rum og Gange ere indvendig beklædte med 

 et glat, lysebrunt Lag, som er dannet af Termitternes 

 Exkreraenter, og ofte finder man visse Gange stoppede 

 helt fulde med dette deres Skarn, som ogsaa kan benyttes 

 til Reparationer. Skal en Gang snarest mulig afspærres, 

 sker dette dog ved, at Arbejderne hente i Nærheden et eller 

 andet Stof, hvad de kunne finde, tygge det et Øjeblik 

 og blande det med deres Spyt og anbringe det saa i smaa 

 Boller paa det Sted, hvor Beskadigelsen har fundet Sted. 

 Alt gaar meget ordentlig til, men Soldaterne tage sig 

 i Følge Le spe s slet ikke deraf. At Termitterne bestræbe 

 sig saa ivrig for atholde deres Boer og Gange lukkede, er efter 



