237 



se Soldaterne meget betænksomt undersøge Skaden og 

 Arbejderne bøde den med deres Skarn. Er Beskadigel- 

 sen større, trække de sig tilbage til de tilstødende Stok- 

 værk og tilmure hurtig de Døre, som føre ind til dem. 

 I Almindelighed fører kun en eneste Gang — et med et 

 tyndt Skarnlag udklædt Rør af en Penneposes Tykkelse 

 — ind til og ud fra Redens nederste Stokværk; det 

 fortsætter sig langt bort gjennem Jorden, udvidende 

 sig hist og her til smaa uregelmæssige Kamre, og fører 

 til gamle Træstød, under hvis Bark man ofte kan 

 træffe T. Lespesii , til Palmestubbe og rimeligvis og- 

 saa til andre Termitboer. Kun i 3 af de 30 Termitboer 

 af denne Slags, som Fr. Muller har undersøgt, fandt 

 han »Dronninger«; i det ene var »Kongen« i det samme 

 Kammer, i det andet i et af Nabokamrene. I disse tre 

 Termitboer var der desuden Arbejdere og Soldater, men 

 hverken Æg, Larver, Nymfer eller vingede Termiter. I 

 de fleste andre fandt han Larver, i nogle af dem vingede 

 Dyr. Æg fandtes kun én Gang i større Mængde (nogle 

 Hundrede), et Par Gange nogle faa. Derimod fandt M. 

 en Gang en stor Mængde Æg og Larver af denne Art i 

 en gammel Kaalpalmestub, der altsaa blev benyttet af 

 Termitterne som Udklækningsanstalt. De Strejfkorps, som 

 man kan træffe uden for Reden i de underjordiske Gange 

 og under Træbark, bestaa, som hos andre Arter, kun af 

 Arbejdere og Soldater. Den Omstændighed, at der kun 

 fandtes »Dronninger« i enkelte Termitboer, og at der i 

 ingen af disse fandtes Æg eller Yngel, synes at bevise, 

 at hver »Stat« har flere Boer, hvis man ikke med Bates 

 (for T. arenarius) vil antage, at der egentlig ingen sær- 

 skilte Samfund eller Stater existerer, men at den hele 

 Masse Termitter af samme Art, som bebor et og samme 



