247 



disse to Modsætninger? Skulde en Planteart, der hverken 

 dræbes af de ydre Indflydelser eller bringes til en yppig 

 Væxt, men frister en kummerlig Tilværelse, ikke blive 

 trængt saa stærkt, at den former sig efter de ydre 

 Forhold og ved Klimaets og Jordbundens umiddelbare 

 Indflydelse kan faa nye Karakterer, der bedre harmonere 

 med de ydre Forhold end hine forkrøblede Individers? 

 Hvad jeg havde ventet, nemlig at Naturen vilde svare Ja 

 paa dette Spørgsmaal, hvilket jeg stillede den i Form af 

 Forsøg, er ikke indtraadt, og jeg maa nu udtale som 

 Resultaterne af mine Forsøg, at forandrede Livsbe- 

 tingelser kunne dræbe en Planteart, at de kunne 

 skabe den en kummerlig Tilværelse, men i intet 

 Tilfælde fremkalde en umiddelbar Omdannelse 

 til en ny, der er tilpasset til Forholdene, og 

 hvis nye Karakterer gaa i Arv til dens Efter- 

 kommere.« 



»Men naar jeg nu ogsaa maa hylde den af Nageli 

 saa mesterlig udviklede Anskuelse, at de individuelle 

 Afændringer ikke umiddelbart ved de ydre Livsforhold 

 blive kaldte til Live som Udgangspunkter for nye Arter, 

 men nærmest opstaa af indre Aars ag er, der ikke nærmere 

 kunne angives, saa er jeg paa den anden Side paa det 

 bestemteste overbevist om de ydre Forholds middel- 

 bare Indflydelser. Ja jeg tvivler end ikke om, at 

 denne middelbare Indflydelse, Planteformens Afhængighed 

 af Klima og Jordbund, finder sit Udtryk i ganske be- 

 stemte Love, og at Klima, Underlag og Planteform for 

 saa vidt staa i en lovmæssig Harmoni, som Bærerne af 

 visse Egenskaber og Kj endetegn, der ere fremkomne af 

 indre Aarsager, netop ved Hjælp af disse Egenskaber og 

 Mærker opnaa en større Konkurrence-Evne under 



16* 



