256 



Herved kan man ogsaa erindre, at Tallet afPlanter 

 med underjordiske Løg er yderst ringe i Alpe- 

 verdenen. Medens en Rigdom af løg- og knold- 

 bærende Lilier, Gøgeurter o. s. v. tage Del i Sammen- 

 sætningen af Plantedækket indtil den øvre Trægrænse, 

 synker Tallet af disse Typer oven for denne hurtig ned 

 til 4 pCt. af Blomsterplanterne, og oven for 7500 Fod findes 

 endnu kun to Arter af saadanne Planter, medens netop 

 her Antallet af de med overjordiske vinter- 

 grønne Bladrosetter udstyrede Gæslingeblom- 

 ster, Ensianer, Primler, Androsacer, Stenbræk 

 o. V. s. naar sit Højdepunkt. Ogsaa dette Fænomen 

 hænger sammen med den forskjellige Evne til at drage 

 sig den i saa ringe Maal tilbudte Varmemængde til Nytte. 

 For Planter i Alperegionen var det ikke praktisk at 

 danne underjordiske Blade og Stængler, fordi de kemiske 

 Processer, der ere forbundne med de omdannede Reserve- 

 stoffers Overgang fra de underjordiske Organer til de 

 over Jorden fremspirende Stængler, Løvblade og Blomster- 

 dele, kun kunne finde Sted under Indflydelsen af en 

 bestemt Varmemængde; men denne Indflydelse kan ikke 

 gjøre sig saa energisk og saa hurtig gjældende paa de 

 i Jorden gjemte Organer, som paa de over Jorden ud- 

 bredte Plantedele. Det vilde altsaa være farligt for 

 Alpeplanternes Tilværelse, om de tilbragte noget af den 

 korte Tid, da det var dem muligt at voxe og trives i 

 den over Jorden herskende Varme og Lys, i underjordisk 

 Uvirksomhed, og det ■ er da klart, at overjordiske, om 

 Vinteren grønne Bladrosetter og overjordiske eller dog 

 muligst nær til Overfladen rykkede Stængler maa være 

 til den største Fordel for Planten. 



