260 



Momenter, der ere Grund til den pludselige, fra Tid til 

 anden indtrædende P'ordampning paa Alpernes Højder, 

 mangle. Tillige kaji man her mindes Middelhavs- 

 floraen, i hvilken alle hine Planter, der ikke ere énaarige 

 eller beskyttede mod Sommerens Tørke ved Løg, Knolde 

 eller lignende underjordiske Dannelser, have enten stift, 

 stedsegrønt, stærkt kutikulariseret Løv (Laurbær, Myrter, 

 Steneg o. s. v.) eller ere klædte i en tæt Haariilt (flere 

 Læbeblomster, Evighedsblomster, o. s. v.). 



En Ejendommelighed ved talrige Alpeplanter, der 

 ligesom de nu anførte har en ikke ringe Indflydelse paa 

 den hele alpine Plantevæxts Udseende , er den hele 

 sammentrængte, tueformede Vo x e m a a d e , d e k o r t e 

 Stængelstykker og smaa Løvblade. Mange Arter 

 i Alpefloraen adskille sig som bekjendt fra deres Gjen- 

 gangere i de tilgrænsende Floraer ved første Blik ved 

 de korte Stængler og den sammentrængte Væxt samt 

 den ringe Udvikling af Løvbladsregionen *), Denne ejen- 

 dommelige Form af saa mange Alpeplanter (og arktiske 

 Planter) staar i Forbindelse dermed, at de først vaagne 

 af Vintersøvnen og kunne begynde deres Arbejde for 

 Livet paa en Tid, da Dagen allerede er 15—16 Timer 

 lang. Planterne danne som bekjendt Næringsstoffer i 



*) Paa denne Maade adskille f. Ex. Artemisia nana , Juniperus 

 nana, Alsine Gerardi, Åvena alpestris, Solidago alpestris, Dianthus 

 alpestris, Linum alpinum og Aster alpinvs sig fra deres homologe 

 Arter i de tilstødende Floraer; Artemisia campestris, Juniperus 

 communis, Alsine verna , Avena flavescens , Solidago virgaurea, 

 Dianthus monspessulanus, Linum austriacum og Aster Arnellus, 

 naar man ser bort fra nogle andre minutiøse Kjendetegn Her 

 ere kun vikarierende Arter sammenstillede; de Afarter, som ere 

 fremkaldte ved den umiddelbare Indflydelse af Alpeklimaet, Dværg- 

 former altsaa, fremkaldte ved utilstrækkelig Ernæring, se vi borl fra. 



