261 



Dagslyset, medens Væxten især foregaar i Nattens Mørke. 

 Planterne i den alpine Flora vaagne altsaa paa en Tid, 

 da der er indrømmet Ernæringsvirksomheden forholdsvis 

 mere Tid end Væxten. Planter, i hvis Natur det ligger 

 at frembringe omfangsrige Væv, ville derfor have langt 

 mindre gunstige Udsigter i den alpine Flora end smaa 

 Planter, der kun voxe til et lille Omfang og derhos ikke 

 forbruge alle assimilerede Stoffer til Væxten, men op- 

 bevare en god Del af dem som Reservestoffer. Omvendt 

 ser man ogsaa, at de smaa Alpeplanter gaa til Grunde 

 eller blive forkrøblede overalt, hvor de ved den tiltagende 

 Varme blive vakte af Vintersøvnen paa en Tid, hvor 

 Dagens Længde er forholdsvis kort. Naar man f. Ex. 

 planter Androsace glacialis , Saxi fragå hryoides og andre 

 Smaaplanter med sammentrængt Væxt fra Alpefloraen i 

 en Dal og ikke sørger for, at Livsvirksomhedernes Be- 

 gyndelse bliver forlagt til de længste Dages Tid derved, 

 at man tildækker dem med Sne, forlænge deres Stængel- 

 stykker og Blomsterstilke, ja selv Bladene, sig meget 

 betydelig, og den hele Plante bliver slappere og mere 

 gullig; thi Ernæringsvirksomheden er mangelfuld hos 

 disse Planter netop paa Grund af Lysets Kortvarighed. 

 De svage Planter blive forkrøblede og gaa efter kortere 

 eller længere Tid sædvanligvis til Grunde ved at visne 

 eller raadne. 



At for øvrigt Stængelstykkernes ringe Længde og 

 Eladenes ringe Størrelse ogsaa hænge sammen med 

 andre Forhold, skal ikke benægtes; saaledes har den 

 indskrænkede Vegetationstid og den forholdsvis ubetydelige 

 Varmemængde, der tildeles i^lpeplanterne i den, ogsaa 

 en stor Betydning. Højstammede, bredbladede Træer med 

 omfangsrige Stammer, der hele Maaneder igjennem maa 



Femte Række- III. 17 



