263 



har hørt Lavinernes Torden i Maj Maaned i Alpernes 

 Højdale og set de utallige Sneskred paa alle stejlere 

 Flader, og hvo der har haft Lejlighed til at se saa- 

 danne bevægede Snemassers ødelæggende Virkninger, vil 

 ikke vurdere dette Moment lavt; Fordelingen af de træagtige 

 Planter paa alle vore stejle Bjærgskraaninser selv ned i 

 Skovregionen afhænger jo endog af Lavinevejene. En- 

 hver, som fra Innsbruck af skuer op til de 8 — 9000 Fod 

 høje Toppe af den nærliggende Solstein-Kjæde, vil blive 

 opmærksom paa den ejendommelige Fordeling af Træ- 

 væxten paa den. Paa de Steder, hvor der, saa vidt Folk 

 kunne huske , aldrig styrtede Laviner ned i Dalene, 

 hersker højstammet Granskov, medens de brede, dalformede 

 Sænkninger der ere bekjendte som regelmæssige Baner 

 for Lavinerne, ere beklædte med buskagtige Bøge og 

 Bjærgfyr, nøjagtig saa vidt som Lavinens Strømseng 

 naar. Ganske paa samme Maade i vore Centralalper; 

 Naar man der midt i en Skov af højstammede Lærke, 

 Cembrafyr og Graner træffer et Krat af Rød -El og 

 Dunbirk, der som en Stribe trækker sig opad mod Bjærg- 

 aasen, kan man være vis paa, at denne Stribe er en af 

 hine talrige Gader, gjennem hvilke de løsnede Snemasser 

 med tordnende Larm rulle fra Højbjærgene ned i Dalen. 

 Men naar nu selv i vor Skovregion de højstammede 

 Naaletræer ikke finde blivende Sted paa de af Laviner 

 hjemsøgte Strøg, men fortrænges af Træer med ned- 

 liggende, til Jorden trykte Stammer, hvis elastiske, i Buer 

 opstigende Grene uden Skade kunne taale for en Stund 

 at trykkes til Jorden, hvor meget mindre formaa de op- 

 rette Træer da at udholde denne Konkurrence paa 

 Alperegionens Skrænter, hvor der næppe er et Sted, 

 som ikke fra Tid til anden hjemsøges af nedstyrtende 



17* 



