264 



Snemasser. Det er derfor intet blot og bart Tilfælde, at 

 vi i Alpefloraen kun træffe Buske med liggende Stammer 

 og i Buer opstigende, elastiske Grene; kun saadanne 

 formaa at hævde denne Plads! 



Men hvor meget netop de lavere træagtige Planter 

 og af dem især Bjærgfyrren ere i Stand til at udholde 

 det mægtige Snetryk af en ni Maaneders Vinter, derom 

 kunde jeg først i Sommeren 1868 overbevise mig. En 

 lille Dal ved Innsbruck blev i Begyndelsen af Maj fyldt 

 med Lavine-Sne til Huses Højde; i August var Sneen 

 imidlertid næsten ganske smeltet, og Bjærgfyrren, som 

 beklædte Dalens Bund og Sider, viste da ikke ringeste 

 Forandring i Form og Retning, men mærkværdig nok 

 hang Klumper af Sten, tørre Naale, Blaabærblade o. a., 

 som klistredes sammen af Ler, fast ved de grønne Naale 

 paa Spidserne af Grenene, der nu svævede 6 Fod over 

 Jorden. Den nedrullende Lavine havde altsaa trykket 

 de bueformig opstigende, for neden 4 Tommer tykke 

 Grene saa voldsomt ned, at hele Enderne af dem kom 

 til at ligge paa Jorden. Da Snebyrden fjærnedes, rejste 

 de sig igjen og indtoge deres tidligere Stilling og Retning. 



Man vogte sig nu imidlertid for den Misforstaaelse, 

 at de karakteristiske Former af vore træagtige Alpe- 

 planter ere den umiddelbare Følge af disse ydre 

 Indflydelser. Hvis det var Tilfældet, vilde Retningen af 

 Stammerne og Grenene paa vore træagtige Alpeplanter 

 altid staa i direkte Forhold til Snetrykket, og naar disse 

 Planter bleve tiltrukne af Frø paa Steder, hvor de ikke 

 vare udsatte for hint Snetryk, maatte de nødvendigvis 

 antage en anden Form, hvilket imidlertid ingenlunde er 

 Tilfældet. Sammenhængen mellem dette Artsmærke og 

 de anførte Snefænomener maa derfor forklares saaledes, 

 at der af nogle træagtige Planter, der i ethvert Fald 



