272 



drev en heftig Storm dem bort; den anden Gang døde 

 de paa Grund af en alt for stor Hede, der fulgte efter 

 en stærk Regn, og den tredje Gang omkom de ved stor 

 Kulde. Fra de følgende Aarhundreder mangler der 

 Efterretninger om denne Landeplage. Sandsynligvis ere 

 de gaaede tabt, hvis de overhovedet ere blevne optegnede; 

 thi det vilde jo være urimeligt at antage, at Verden 

 skulde være bleven forskaanet for denne Plage i et 

 Tidsrum af næsten tusende Aar. Først i den senere 

 Middelalder, f. Ex. 1333, dukke de frygtede Dyr igjen 

 op, og fra den Tid af, altsaa i mere end 500 Aar, 

 berette alle Europas og fremfor alle Tysklands Krø- 

 niker nok om deres Indfald. 



Saaledes erfare vi f. Ex. af Mouffet, at mere end 

 30000 Mennesker omkom 1478 i de venetianske Lande 

 af en Hungersnød, der var foraarsaget af disse graadige 

 Dyr. Heller ikke det øvrige Italien blev forskaanet; 

 i Aaret 1725 vare Ødelæggelserne forfærdelige i Om- 

 egnen af Rom , og den den Gang regerende Pave, 

 Benedikt XIII., maatte paabyde Græshopperne strax 

 at tage Flugten og styrte sig i Havet. Hvor slemt 

 Frankrig blev hjemsøgt i den sidste Tid af Middelalderen 

 og i de følgende Aarhundreder af Joels »store og mægtige 

 Folk)), ses klart af de fortvivlede og ofte komiske Midler, 

 man greb til for at bekrige det. 



I Midten af forrige Aarhundrede fik Plagen en 

 stor Udbredelse næsten igjennem hele Syd- og Mellem- 

 europa. Blandt andre bleve da især Donaulandene ( Va- 

 lachiet, Moldau, Siebenbiirgen, Ungarn) og Polen hærgede. 

 Man fortæller, at en af de Sværme, der kom til Sieben- 

 biirgen i August 1747, skal have været flere Hundrede 



