303 



og regelmæssig Bevægelse, blev opdaget af Bonaventura 

 Corti for et Aarhundrede siden, men saa vigtig end denne 

 Kjendsgjerning var, gik den dog i Forglemmelse og maatte 

 paa ny opdages af Treviranus i 1807. Robert Brown 

 iagttog 1831 Protoplasmaets mere sammensatte Bevægelser 

 i Cellerne hos Tradescantia, og nu er det almindelig be- 

 kjendt, at saadanne Bevægelser af Planternes levende Stof- 

 masse ere et af Plantelivets mest udbredte Fænomener. 



Agardh og andre af de Botanikere, der paa Cuviers 

 Tid beskæftigede sig med de lavere Planter, havde be- 

 mærket, at Celleindholdet hos visse Vandplanter under 

 særlige Omstændigheder blev frigjort og bevægede sig 

 omkring med betydelig Hastighed, tilsyneladende aldeles 

 frivillig og som Legemer, der besade Bevægelsesevne; 

 disse Legemer bleve da paa Grund af deres Lighed med 

 Dyr af simpel Bygning kaldte »Zoosporer«.*) 



Endog saa sent som 1845 taler dog en Botaniker 

 af Schleidens Rang med megen Vantro om disse Be- 

 retninger, og hans Tvivl var saa meget mere berettiget, 

 som Ehrenberg i sit omhyggelige og omfattende Værk 

 om Infusionsdyrene havde erklæret største Delen af, hvad 

 vi nu erkjende for selvbevægelige Planter, for Dyr. 



Nu til Dags vides utallige Planter og frie Planteceller 

 at tilbringe hele Livet eller en Del deraf i en Tilstand 

 af rask Bevægelse, der paa ingen Maader lader sig ad- 

 skille fra de lavere Dyrs, og saa længe de befinde sig i 

 denne Tilstand, ere deres Bevægelser efter alt at dømme 

 lige saa frivillige, lige saa meget Resultat af Viljekraft, 

 som hine Dyrs. 



*) Jfr. dette Tidsskrift: VaupeU: Om Sværmsporerne og Befrugt- 

 ningen hos Algerne. I. R., 2. B. , pp, 161 og 239, 



