310 



dens Væxt — hvoraf altsaa følger, at Bønnen kun har 

 optaget Raastofferne til sit Fabrikat og forarbejdet dem 

 til Bønnestof. 



Bønneplanten har været i Stand til at udføre dette 

 store kemiske Kunststykke ved Hjælp af sit grønne 

 Farvestof, Bladgrøntet, der under Sollysets Indflydelse 

 har den vidunderlige Egenskab, at det spalter Kulsyre, i 

 det det frigjør Ilten og tilbageholder Kulstoffet. I Virkelig- 

 heden erholder Bønneplanten to af de absolut uundværlige 

 Bestanddele af sin Masse fra to forskjellige Kilder; 

 den vandagtige Opløsning, i hvilken dens Rødder ere 

 sænkede, indeholder Kvælstof, men intet Kufstof; Luften, 

 for hvilken Bladene ere udsatte, indeholder Kulstof, men 

 dens Kvælstof befinder sig i fri luftformig Tilstand, i 

 hvilken Bønneplanten ikke kan benytte det*), og Blad- 

 grøntet er da det Apparat , ved hvilket Kulstoffet ud- 

 drages af den atmosfæriske Kulsyre, medens Bladene ere 

 de Hovedlaboratorier, i hvilke denne Proces foregaar. 



De allerfleste mere iøjnefaldende Planter ere, som 

 enhver véd, grønne, og dette kommer af deres Rigdom 

 paa Bladgrønt. De faa Planter , der ikke indeholde 

 Bladgrønt og ere farveløse, formaa ikke at uddrage det 

 Kulstof, de behøve, af Atmosfærens Kulsyre og føre en 

 snyltende Tilværelse paa andre Planter; men deraf følger 

 ingenlunde — hvor ofte end denne Paastand er bleven 

 gjentaget — at Planternes Fabrikationsevne afhænger af 

 deres Bladgrønt og dettes Vexelvirkning med Solstraalerne. 

 Tvært imod, det lader sig, som Pas te ur først viste, let 

 godtgjøre, at selv de laveste Svampe, hvor blottede de 



*) Jeg antager med Forsæt, at Luften, hvormed Bønneplanten for- 

 synes, i nærværende Tilfælde ikke indeholder Ammoniaksalle. 



