311 



end ere for Bladgrønt og ethvert Erstatningsmiddel der- 

 for, ikke desto mindre besidde Plantens særegne Fabrika- 

 tionsevne i meget høj Grad. Kun er det nødvendigt, at 

 de forsynes med et Raastof af en anden Art; da de ikke 

 kunne uddrage Kulstof af Kulsyre, maa der gives dem 

 noget andet, der indeholder Kulstof. Vinstenssyre er et 

 saadant Stof, og saar man en eneste Spore af den 

 almindeligste og besværligste af alle Skimmelarter, Peni- 

 cilliiim, i en Underkop med Vand, der indeholder vin- 

 stenssur Ammoniak med en lille Procentdel fosforsure og 

 svovlsure Salte, samt holder det hele varmt, ligegyldigt 

 om i Mørket eller udsat for Lyset, vil den efter kort 

 Tids Forløb frembringe en hel tyk Skorpe af Skimmel, der 

 indeholder den oprindelige Spores Vægt mange Millioner 

 Gange fordoblet i Form af Proteinforbindelser og Celle- 

 stof. Vi have saaledes en meget bred Grundvold af 

 Kjendsgjerninger for den Theori, at Planter væsentlig 

 karakteriseres ved deres Fabrikationsevne, ved deres 

 Evne til at forarbejde blotte mineralske Stoffertil sammen- 

 satte organiske Forbindelser. 



Paa den anden Side er der en ikke mindre bred 

 Grundvold for den Theori, at Dyrene, som Cuvier siger, 

 umiddelbart eller middelbart skylde Planterne Materialet 

 til deres Legemer, o : at de enten selv ere planteædende 

 eller fortære andre Dyr, der ere det. Men hvilke Bestand- 

 dele af deres Legemer er det, Dyrene saaledes skylde 

 Planterne? Ganske vist ikke Hornstoffet, ikke Chondrinet 

 (den kemiske Grundbestanddel i Brusk), ikke Gelatinen, 

 ikke Syntoninet (Musklernes Grundbestanddel), heller 

 ikke deres Nerve- eller Galdestoffer eller deres amyloide 

 Substanser, ej heller alle deres Fedtstoffer. Det kan 

 experimentelt bevises, at Dyrene kunne frembringe disse 



20* 



