335 



Stjærner, en paa hver Side, men Kl. 3 om Morgenen traadte 

 den 3dje frem øst for Planetens Skive. Først d. 13de Ja- 

 nuar saa han alle 4 Maaner. Galilæis senere Iagttagelser 

 satte det uden for al Tvivl, at Jupiter ledsages af 4 Maaner ; 

 han vedblev at observere dem, notere deres Konfigurationer 

 og optegne de Fixstjærner, der Tid efter anden stode i Feltet 

 sammen med Jupitersystemet. 



Endnu kun den Bemærkning, at da enhver af Nutidens 

 ganske simple terrestriske Kikkerter i optisk Kraft kan 

 maale sig med G-alilæis Kikkert, kunde det mulig have 

 Interesse for en eller anden at nyde det samme Skue , der 

 for henved 300 Aar siden gjorde et saa mægtigt Indtryk 

 paa den store Forsker, og som var af den største Betydning 

 for den Retning, Videnskabens Udvikling tog. G- a li læ i 

 have vi ikke længere blandt os, men hans Kikkert have vi, 

 og Jupiter straaler endnu med samme Grlans som før, me- 

 dens 4 Maaner følge deres afmaalte Baner og uafladelig 

 kr.edsé rundt om „Planeternes Fyrste". 



2. Om den periodiske Stjærne i Hvalfiskens Billede 



[Mira in collo CeW]. (Af Thorvald Køhl). Naar de lyse 

 Nætter, der næsten have gjort vor Sommer uskikket til 

 astronomiske Iagttagelser, høre op i Begyndelsen af August, 

 antager Nathimlens Baggrund atter den dybe, mørke Farve- 

 tone, som lader det svage Stjærnelys komme til Syne og 

 giver Stjærneskudsværme og flammende Nordlys forøget 

 Pragt. Blandt de Konstellationer, som vi have Lejlighed 

 til at iagttage i den her til Lands saa behagelige Efter- 

 sommer, skulle vi nævne „Hvalfiskens" Billede, der i Sep- 

 tember dog først kan ses efter KL 9 om Aftenen, men 

 efterhaanden staar det tidligere og tidligere op, saa at det 

 i Begyndelsen af November ses hele Natten. Hvad der 

 gjør denne Konstellation saa mærkelig, er den Omstændig- 

 hed, at den indeholder en Stjærne, som man rigtig nok altid 

 ser angivet paa vore Stjærnekort, men som man ofte for- 

 gjæves leder efter paa Firmamentet. Denne Stjærne, hvis 

 Navn er „Mra" (o: den vidunderlige), danner med sine 

 Omgivelser den her afbildede Konfiguration. 



Den første, som lagde Mærke til denne besynderlige 

 Stjærnes Lyskraft, var David Fabricius, berømt Astro- 

 nom og Præst i Osteel (Ostfriesland). I sin Ungdom havde 

 han lært Astronomi hos Tyge Brahe, og efter dennes 

 Død havde han Ord for at være den flittigste af alle Dati- 

 dens Himmel-Iagttagere. Kepler siger ensteds følgende: 



