340 



dede der, ere de med det samme udryddede overalt. Mange 

 Gange vil en slig Udryddelse have fundet Sted, uden at 

 nogen har lagt Mærke dertil, og den lader sig da i det 

 højeste dunkelt forfølge ad den historiske Vej. Paa denne 

 Maade har Gruy o n (Comptes Rendus, 1866) vist, at der paa 

 M artinique og Gruadeloupe er forsvundet 6 Arter af Pape- 

 gøjer (to af dem hørte til Ara'ernes Gruppe), en Hunderace 

 og en Frø, efter at Franskmændene toge disse Øer i Besid- 

 delse. Frøen YSir en stor AH {Cystignathus ocellatus)^ der endnu 

 iindes paa flere af Antillerne og paa Fastlandet, og som Be- 

 boerne af Martinique endnu indforskrive som lækker Føde; 

 sandsynligvis har ogsaa den berygtede Giftslange „Pilhovedet" 

 bidraget til at udrydde den paa denne 0. Denne Art er 

 altsaa dog endnu andensteds i de levendes Tal. Hunden, 

 der var udbredt i den samme Race over de fleste smaa An- 

 tiller, og som blev truffen paa Guadeloupe af de første 

 franske Missionærer, som landede der 1635, var en langøret 

 ræv elign ende Race, der blev benyttet til Jagt paa Svin, 

 Agutier og Leguaner. Med den er da i alt Fald kun en 

 egen Race gaaet i Graven, og det er ikke den eneste Hunderace, 

 med hvilken dette har vårret Tilfældet i Vestindien ; men det 

 har da heller ikke videre Betydning. Derimod kan der næppe 

 være Tvivl om, at de udryddede Papegøjer have repræsenteret 

 egne nu uddøde Arter, i det mindste nogle af dem; Araen 

 paa Martinique var efter Beskrivelsen saa stor som en Høne, 

 ildrød paa Hoved, Hals, Ryg og Bug, den 15 — 20 Tommer 

 lange Hale helt rød. Vingerne blaa, røde og gule osv. 

 Missionær Lab at beskriver ogsaa (1722) de 2 store Papegøje- 

 Arter, af hvilke den ene forekom paa Martinique, den anden 

 paa Guadeloupe: førstnævnte var grøn. Hovedet graat og 

 rødt. Struben og Halen røde; sidstnævnte graa med enkelte 

 grønne og sorte Fjer, Ryggen grøn, gul og rød; den lille 

 Papegøje paa Guadeloupe var grøn med lidt rødt paa Hove- 

 det osv. Ved Slutningen af forrige Aarhundrede vare alle 

 disse Dyr forsvundne og rimeligvis flere med dem, om hvilke 

 intet er blevet optegnet, fordi de vare mindre iøjnefaldende ; 

 og saaledes er det uden Tvivl gaaet mange andre Dyr, 

 for hvis Vedkommende Beskrivelser fra deres Opdagelsestid 

 ikke haves. Det har derfor sin Interesse at notere de faa 

 positive Erfaringer af denne Art, som kunne bringes for 

 Dagen, hvor ubetydelige de end i og for sig kunne synes. 



