343 



som fortjener vor dybeste Opmærksomhed, at i alle Na- 

 turvidenskaber som og i Astronomien de paa hinanden 

 følgende store Generalisationer (Theorier), som betegne 

 Fremskridtene, meget snarere have anerkjendt og udvidet 

 de foregaaende end ophævet dem. Gjennem de store 

 Omvæltninger, som have fundet Sted i Tankeverdenen, 

 ere Sandhedens Bestanddele altid blevne bevarede i de 

 paa hinanden følgende Systemer, medens Vildfarelser ere 

 blevne udslettede. Og saaledes vil det efter min Mening 

 altid vedblive at gaa, indtil den sidste Generalisation af 

 alle Ting anskueliggjør hin Lov for os, som i Virkelig- 

 heden er Guds Tanke. 



En anden Kjendsgjerning er ogsaa af stor Vigtighed 

 med Hensyn til vort Æmne. Næsten alle store Op- 

 dagelser i Videnskaben ere mere eller mindre blevne 

 forudfølte, i det mindste for saa vidt som den alminde- 

 lige Sandhed, som de indeslutte i sig, allerede tidligere 

 er bleven greben. Den Kopernikanske Theoris væsent- 

 lige Indhold var allerede bleven udbredt af Pythagoras's 

 Disciple. Baade afHooke og af Cassini var Tyngde- 

 loven bleven anet, flere Aar før Newton offentliggjorde 

 sine »Principia« , og den samme almindelige Kjends- 

 gjerning har for kort Tid siden faaet en meget mærkelig 

 Bekræftelse ved Opdagelsen af Spektralanalysens Metho de, 

 hvis enkelte Grundtræk allerede tidligere vare antydede. 

 Videnskabernes Historie lærer, at en Tidsalder maa være 

 forberedt, inden virkelig nye ^ddenskabelige Sandheder 

 kunne slaa Rod og trives. De ufrugtbare x4nelser ere 

 blevne standsede i Videnskaben, fordi Sandhedens Sæd 

 faldt i uopdyrket Jord, men da Tidens Fylde kom, slog 

 Frøet Rod og Frugten modnedes. Intet Menneske vil 

 f. Ex. tvivle om, at Tyngdeloven var bleven opdaget før 



22* 



