351 



til Damp. Vi erholde altsaa tre Luftarter, og ophede 

 vi disse luftformige Legemer til en endnu højere Tempe- 

 ratur, bemærke vi, at de udvide sig meget hurtigere i 

 denne nye Tilstand end i den flydende. Men vi ville 

 ogsaa faa at se, at Stoffets Natur fra nu af ikke mere ud- 

 øver nogen Indflydelse paa Udvidelsesfænomenet, og at 

 disse Stoffer, ligesom i Almindelighed alle Legemer i den 

 luftformige Tilstand, udvide sig i samme Forhold under 

 lige Betingelser. 



Hvorfra hidrører nu denne Forskjel imellem den 

 flydende og luftformige Tilstand? Hvis Stoffet i luft- 

 formig Tilstand opfylder Rummet lige saa fuldkommen 

 som i den flydende Tilstand, kunne vi ikke begribe, 

 hvorfor Stoffets Beskaffenhed ikke i begge Tilfælde skulde, 

 have den samme Indflydelse paa Udvidelsen. Er Stoffet 

 derimod en Samling af overordentlig smaa Dele eller 

 Molekyler, som i flydende Tilstand ere forholdsvis tæt 

 ved hverandre , men ved Forvandling til Damp stedse 

 Qærne sig mere fra hverandre, da er det indlysende, at 

 Smaadelenes gj ensidige Paavirkning, som i første Til- 

 fælde maa være betydelig, vil blive mindre og mindre, 

 jo længere Molekylerne fjærne sig fra hverandre, og til 

 sidst forsvindende lille; og end videre naar, som Avo- 

 gadros Lov antager. Antallet af disse Smaadele i et 

 givet Rum er det samme for alle Luftarter under de 

 samme Betingelser (Temperatur og Tryk), da er det 

 ligeledes indlysende, at, da der ingen Virkning finder 

 Sted imellem Smaadelene indbyrdes, alle Dampe maa 

 betragtes som Samlinger af det samme Antal isolerede, 

 ensartet fordelte Smaadele, og vi maatte da ogsaa vente, 

 at Varmens Indvirkning paa saadanne hinanden lignende 

 Stoffer vilde være den samme. 



