365 



Forsøg stemme overens med Theorien, saa langt de række. 

 Vore Forsøg ophøre naturligvis, længe før den graa Hindes 

 P>emkomst; men vor Theori er ikke saa begrænset, og vi 

 kunne let beregne, hvor stor den Kraft maatte være, 

 som kunde udspile Hinden, indtil Tykkelsen var reduceret 

 til 5ooijioocu af en Tomme, d. v. s. 30V0 ^f den lyse 

 Hindes Tykkelse eller jYéoo ^^ ^^ Bølgebredde. Nu er 

 den Kraft, som udfordres til dette Arbejde, lige saa stor 

 som den, der kan trække Vandets Molekyler fra hver- 

 andre og omdanne Vædsken til Damp. Det er derfor 

 sandsynligt, at et Punkt naas, hvor Hinden har et eneste 

 Molekyls Tykkelse, forinden en saadan Grad af Tyndhed 

 kan opnaas, og at vi ikke forringe dens Tykkelse , naar 

 vi udvide den yderligere, men ganske simpelt drage Mole- 

 kylerne fra hverandre og saaledes overvinde Kohæsionen, 

 som betinger dens flydende Beskaffenhed og giver Hinden 

 Sammenhæng, og omdanne Vædsken til en Luftart. 



Der er endnu mange andre fysiske Fænomener, der 

 vise hen til en lignende Grænse, og hvis der ingen Fejl 

 er i vore Slutninger, vil denne Grænse indtræffe ved om- 

 trent 5-oTJo4oooo af ^^ Tomme. For øvrigt maa der til- 

 føjes, at alle disse Fænomener pege hen paa omtrent 

 den samme Grænse. Jeg kan derom henvise Dem til en 

 ypperlig Afhandling i det engelske videnskabelige Uge- 

 skrift »Nature« af Sir V^illiam Thompson i Glasgow. 

 Han angiver Grænserne til imellem -js-ooéu'^ou ^S 

 ¥oouooooo af en Tomme, og for at give os et Begreb 

 om den Grad af »Grovkornethed« (som han kalder det), 

 som Stoffernes Molekylarbygning udviser, tilføjer han, at 

 naar vi tænke os en lille Vandkugle saa stor som en 

 Ært forstørret til Jordens Størrelse og ethvert af dens 

 Molekyler forstørret i samme Forhold, saa ville disse for- 



