378 



Kjønsredskabernes Udførsels veje o. s. v. Ved Skalskiftet 

 fornyes hele dette ydre og indre Chitinskeiet, og man 

 finder i den afskudte Skal ikke alene Øjnenes Yderhud, 

 men de indvendige Sener og hele Mavens Chitinskeiet 

 fuldstændig til Stede og enhver Ting paa sin rette Plads. 

 Den egentlige Grund til dette Skalskifte er her, som hos 

 andre Leddyr og navnlig hos dem, hvor Chitinhuden har 

 optaget en større Mængde Kalk, Væxten; thi naar 

 Chitinhuden først er bleven rigtig haard, kan videre Væxt 

 ikke finde Sted; den maa derfor afkastes periodisk for 

 at gjøre Væxten mulig — under eller umiddelbart efter 

 hvert Skalskifte svulmer Krebsen stærkt op*) — , og dette 

 sker desto hyppigere, jo yngre Dyret er. Indtræder der 

 et Tidspunkt, efter hvilket yderligere Væxt ikke skal 

 finde Sted (som f. Ex. hos Insekterne , hvor Væxten er 

 afsluttet, saa snart de have faaet deres endelige Skikkelse 

 og opnaaet Forplantningsdygtighed, og hvor Livet i 

 Reglen er til Ende, saa snart denne én Gang er traadt 

 i Virksomhed), gjentager Skalskiftet sig heller ikke oftere, 

 hvorimod det hos Krebsdyrene (der vist nok i Almindelig- 

 hed forplante sig oftere, flere Aar efter hinanden, og 

 blive ved at voxe, saa længe de leve) rimeligvis aldrig 

 hører op, hvor gamle de end blive. Denne Skalskiftets 

 umiddelbare Sammenhæng med Væxten udelukker jo 

 ikke, at hos alle de Leddyr, der gjennemgaa større For- 

 andringer eller saakaldte Forvandlinger, ere disse satte 

 i en vis Forbindelse med Skalskiftet; ej heller, at der ofte 

 er et naturligt Forhold mellem dette og den til bestemt 

 Aarstid atter vaagnende Forplantelsesdrift. 



*) Jfr. dette Tidsskrifts 4de Række 5te Bind (1873) S. 315 og flgd. 

 om Hummerens og Krabbernes Skalskifte. 



