390 



dens saakaldte Parringsredskaber frem. Endnu nogen 

 Tid efter at Ungerne ere blevne frie ved første Skalskifte 

 (i Følge Chantranide første 10 Dage derefter), skulle de 

 efter ældre og nyere Iagttagelser af Roesel, Chantran 

 og fl. ved paakommende Fare tage deres Tilflugt til 

 Moderens Hale og hænge sig fast ved dens Halefødder, 

 hvorpaa hun iler bort med dem. Men saa snart de kunne 

 bestaa uden hendes Bistand, skjule de sig under Stene 

 eller udhule sig hver sit Bo i Vandets Bredder eller 

 Bund (saafremt denne dertil er tjenlig) for at sikre sig 

 mod deres talrige Fjender. Deres første Maaltider be- 

 staa efter Chantran af deres eger. Æggehinde og af deres 

 afskudte første Ham; derefter opæde de stærkere dem 

 af deres Søskende, som ere blevne tilbage i deres Ud- 

 vikling eller ikke kunne fuldbyrde deres Hudskifte, eller 

 som brække deres Ben under dette. 



Flodkrebsen voxer kun langsomt. De Unger, 

 hvis 3 første Hudskifter St. iagttog, maalte efter hvert 

 af disse henholdsvis 5, 6 og 7 Linjer (Kløerne ikke med- 

 regnede). Ældre Krebs paa 3 — 6 Tommer voxe kun fra 

 li Linje til ^ Tomme ved hvert Hudskifte, desto mindre, 

 jo ældre og større de blive. Det angives, at en Krebs 

 ikke er anvendelig som Føde, førend den er 7 Aar, at 

 de, der i Almindelighed komme i Handelen, ere 10 — 12 

 Aar, at 20 Aar ikke er en Sjældenhed blandt dem, og 

 at de, naar de fik Ro dertil, vilde kunne opnaa en Alder 

 af 40 — 50 Aar. — At Dyr, der voxe saa langsomt, ere 

 saa lidt frugtbare og trues af saa mange Fjender, let 

 kunne bringes til at tage af eller endog udryddes paa et 

 givet Sted ved alt for hensynsløs Efterstræbelse fra Menne- 

 skets Side, er klart nok og bekræftes jo af Erfaringen. 

 Vil man frede dem, er det eneste, man kan gjøre, at 



