394 



som hos Hummeren og Flodkrebsen. I første Tilfælde sker 

 den altid strax efter at Hunnen har skiftet Skal, medens denne 

 endnu er blød (men formodentlig, førend Hannen har skiftet), 

 og man ser derfor — hvad gamle Otto Fabricius allerede 

 for hundrede Aar siden havde iagttaget hos den store 

 grønlandske Krabbe, en af de største Arter i den hele 

 Gruppe — at Hannen, naar Tidspunktet er nær, vælger 

 sig en Hun, holder denne fast med sin højre Klosax og 

 fører den med sig, hvor den gaar eller svømmer, stadig 

 holdende paa den; skilles de ad ved Vold, griber den 

 den strax paa ny for at være ved Haanden, naar det af- 

 gjørende Øjeblik kommer, d. v. s. lige naar Hunnen har 

 skudt sin Ham. Skal derimod en Indbringelse af det be- 

 frugtende Stof i Hunnens Æggeledere ved Hjælp af de 

 dertil omdannede forreste Halefodpar hos Hannen ikke 

 finde Sted, saa behøver den Akt, der skal træde i Stedet 

 derfor, ikke at være knyttet til dette bestemte Tidspunkt, 

 og det er den jo — efter C oste s Erfaringer — heller 

 ikke hos Hummeren , lige saa lidt som det er Tilfældet 

 hos Flodkrebsen. 



Cos te angiverfremdeles, at Æggene træde ud 15-20 Dage 

 efter Parringen, men at Hunnen bærer dem paa sig et 

 halvt Aar og i al denne Tid passer dem saa godt, at 

 det er sjældent at finde et goldt Æg eller et mislykket 

 Foster. Dette er jo i god Samklang med, hvad der 

 finder Sted hos Flodkrebsen, og fremdeles i god Over- 

 ensstemmelse med den baade her i Norden og andre 

 Steder gjorte Erfaring, at man træff'er Hummere med 

 Udrogn »hele Vinteren«; men det forlyder ogsaa fra for- 

 skjellige Sider, at man i Grunden kan træffe den saa- 

 ledes »til enhver Tid« , altsaa ogsaa i alle Sommer- 

 maanederne eller hele Aaret rundt — selvfølgelig ikke 



