399 



og da det samme jo har vist sig at være Tilfældet med 

 Flodkrebsen, er det højst rimeligt, at deres Erfaring er 

 rigtig; men deraf følger dog ikke, at de have Ret i 

 deres anden Paastand, at Hunnerne kun skifte Skal i det 

 Aar de have Udrogn, ikke i det, da de ere golde. Man 

 har ogsaa paastaaet, at rigtig gamle Hummere slet ikke 

 skiftede Skal mere, og som Bevis derfor har man anført, 

 at de ofte — ligesom store Troldkrabber, Sandkrabber 

 osv. -— ere stærkt begroede med Kalkrør af Orme, 

 Skaller af mindre Muslinger osv., der skjønnedes at 

 maatte være 2 eller flere Aar gamle; men man kan let 

 fejle i Bedømmelsen af disse Skalgjæsters Alder, og de 

 enkelte Erfaringer, som man har for at Hummere kunne 

 opnaa en ualmindelig Størrelse, vidne om, at hvor gamle 

 de end blive, standser hverken Væxten eller Skalskiftet ; 

 thi af dette afhænger jo hin. 



Som vi have set, bærer Hummeren en stor Mængde 

 Æg; den er altsaa i Modsætning til Flodkrebsen meget 

 frugtbar, men den spæde fritsvømmende Yngel efter- 

 stræbes stærkt af Sild, Makrel og andre Havfiske saa 

 vel som af Svømmefugle, der fraadse graadig i de af 

 Strøm og Vind i Sunde og Vige sammendrevne tætte 

 Masser af Smaakrebs, hvoraf ogsaa den spæde Hummer- 

 yngel udgjør en DeL Meget af denne gaar ogsaa til 

 Grunde derved, at den med stærk Paalandsvind driver 

 ind mod Stranden og bliver liggende tør der ved Ebbe- 

 tid. Paa sit første frie Udviklingstrin ligner den kun 

 4^"' lange Hummer-Larve (Fig. I) meget lidet den udviklede 

 Hummer , for at faa dennes Udseende maa den først 

 som Havets andre højere Krebsdyr (Rejer, Krabber, Eremit- 

 krebs, Languster, Bjørnekrebs osv.) gjennemgaa en For- 



