422 



op med fem Klapper, naar den berøres blot det aller- 

 ringeste. Klapperne, som løsne sig med deres ene Ende 

 nede ved Blomsterstilken, rulle sig med saa stor Kraft 

 spiralformig op, at Frøene med en kjendelig Knitren slynges 

 til alle Sider. Denne Egenskab ved Frugten har givet 

 Planten dens Navn; den hedder nemlig Impatiens Noli me 

 tangere (»Rør mig ikke!«), og flere smukke Arter af denne 

 Slægt dyrkes almindelig i Haver og Drivhuse. I de tropiske 

 Skove i Sydamerika voxer der et stort, smukt Træ af 

 Vortemælksfamilien, Knaldtræet, hvis Frugter ere store, 

 træagtige Spaltefrugter; ved Modenheden revne Smaa- 

 frugterne, og i det samme adskille de sig indbyrdes med 

 stor Kraft og en Lyd som af et Pistolskud, saa at Aber 

 og Papegøjer forskrækkede flygte til alle Sider, mange 

 maaske endog følelig ramte af de udskudte Frø. Vore 

 hjemlige, smaa Vortemælksarter udkaste ogsaa deres 

 Frø, men uden synderlig Larm, saa at man ikke lægger 

 Mærke dertil uden ved nøjere at iagttage dem. Flere 

 Planter af Agurkfamilien udmærke sig ligeledes ved 

 Siyngfrugter; den bedst bekjendte turde maaske være 

 Æselsagurken, hvis aflange, ru »Agurker« ved Moden- 

 heden pludselig løsnes fra deres Stilk, og gjennem det 

 derved frembragte Hul udsprøjtes i samme Nu alle Frøene 

 tillige med en meget bitter Vædske; hele Fænomenet 

 er ledsaget af en egen Lyd. 



I de omtalte Tilfælde, der let kunne suppleres med 

 lignende, var det altsaa Frøgjemmet, der selv udskød 

 Frøene. I vore Skove blomstrer der om Foraaret sammen 

 med Anemoner og Primler en lille hvidblomstret, vel- 

 bekjendt Plante: Sur kløveren, hos hvilken det er 

 Frøene selv, der besørge sig udslyngede af Frugten, i 

 det deres yderste, bløde og hvidlige Skal sprænges og, 



