424 



Svampen voxer, hører mau det paa en vis Tid af Dagen, 

 i Almindelighed i Middagsstunden, klinge uafbrudt, naar 

 Projektilerne træffe Klokken, paa hvilken de ved deres. 

 Klæbrighed blive hængende. Hos Skivesvampene 

 udkastes Sporerne af deres mikroskopiske Sporesække, 

 og man ser en fin Støvsky rejse sig over Svampen, for 

 de største Arters Vedkommende ledsaget af en ejen- 

 dommelig , susende Lyd , naar man forandrer Atmo- 

 sfærens Fugtighedstilstand omkring Svampen eller stryger 

 let med Fingeren hen over Sporelejet. De udkastede, 

 yderst smaa Sporer føres videre af Vinden, og vi se 

 her saaledes en Kombination af den mekaniske Udslyng- 

 ning med Tilpasning til Transport med Vinden, hvilket 

 vi hidtil ikke kjende hos de højere Planter. 



Spørge vi nu om Forklaringen af disse Udslyngnings- 

 fænomener, maa den søges i særegne Spændingsforhold 

 mellem forskjellige Vævlag eller forskjellige Celler, enten 

 formedelst den udtørrede Tilstand, hvori Frugterne betinde 

 sig, under hvilken en Del af Frugten stræber at krumme 

 sig mere end en anden, hvilket endelig fører til, at 

 Frugten ved given Foranledning sprænges, eller paa 

 Grund af et ved Modenheden til Stede værende, meget 

 stærkt Vandtryk i visse Væv af Frugten (der altsaa er 

 saftig) eller som hos Surkløveren af Frøet, hvorved samme 

 Resultat opnaas, naar Trykket er blevet saa stort, at 

 det ene Vævlag ikke længere kan gjøre Modstand. 



Efter at vi nu saaledes have gjort Bekjendtskab med 

 de fire forskjellige Maader, paa hvilke Frøene kunne 

 spredes, rejser det Spørgsmaal sig ganske naturlig: 

 hvoraf vide vi, at Planten virkelig spreder sine Frø og 

 Frugter paa den angivne Maade? Hvoraf vide vi, at 



