434 



et højt Punkt og derpaa vender Blikket tilbage, da er 

 al Brathed forsvunden, man ser kun afrundede, ligesom 

 glattede Høje. I Schweiz, hvor lignende Former findes, 

 skjønt ikke saa gjennemgaaende som i Skotland, har man 

 kaldt saaledes formede Fjælde »rochesmoutonnées«, »)Faare- 

 fjælde«, i det man sammenlignede dem med Faarenes af- 

 rundede Rygge. De ere altid stillede paa den nys om- 

 talte Maade, saaledes at den afrundede Side vender opad 

 mod Højderne, den bratte Side nedad mod de lavere 

 Egne. Denne regelbundne Stilling gjør det indlysende, 

 at det ikke er Tilfældet, men en eller anden ovenfra 

 kommende Kraft, der har givet Klipperne denne be- 

 stemte Form. 



Naar man nøjere undersøger disse afrundede Klippers 

 Overflade, bemærker man, at denne er bedækket med 

 parallelle Furer. Disse Furer ere af forskjellig Dybde, 

 snart umærkelige Striber eller . en Slags Politur, snart 

 dybe Skrammer. Disse saakaldte Sk urings stribers 

 Retning er ensartet for større Strækninger, i det de ligge 

 parallelt med de vigtigere Dalstrøg; smaa Dale og lavere 

 Højder gaa de derimod ofte tværs over. Naar man be- 

 tragter et Kort over Skotland, hvorpaa Skuringsstriberne 

 ere afsatte, viser det sig, at de udstraale fra de høje 

 Bjærge baade i Nord-, Syd- og Mellemskotland; derfra 

 divergere de gjennem de betydeligste Dalstrøg mod Havet; 

 nogle Steder, f. Ex. i Glasgows Omegn, findes to Sæt 

 Skuringsstriber, der krydse hinanden. Ikke alene i selve 

 Skotland, men ogsaa paa de omgivende Øer findes saa- 

 danne Skuringsstriber; paa Hebriderne ligge disse i en 

 Retning, der svarer til Fortsættelsen af Striberne i 

 Nordvestskotland. 



Den største Del af Skotlands Overflade er dækket 



