435 



med løse Masser, der henhøre til Englændernes Drift - 

 formation (de danske Geologers Rullestensformation). 

 I de bjærgfulde Egne ere disse løse Dannelser indskræn- 

 kede til Pletter i Fordybningerne eller til de dybe Dal- 

 strøg; i de lavere Egne brede de sig derimod over store 

 Strækninger og have ofte en betydelig Mægtighed. De 

 bestaa af dels stenførende, dels stenfrit Ler, Sand, Grus 

 og løse Masser af kantede Brudstykker af Klipperne. 

 Dog findes ikke altid disse forskjellige Lag paa samme 

 Sted; hyppig, især i de højere Egne, hvor Formationens 

 Mægtighed er ringe, findes kun enkelte af disse Led. 

 I Lavlandene er det derimod ikke sjældent ved Jærnvejs- 

 gjennemskæringer o. 1. St. at finde Profiler, der vise de 

 forskjellige Lags Mægtighed over hverandre. I saadanne 

 Tilfælde viser det sig bestandig, at det nederste, altsaa 

 ældste Led udgjøres af en Lermasse, der i Skotland 

 kaldes »)tillo ; vi ville her kalde den Skuringsier. 

 Denne Masse, der findes almindelig udbredt i Landet, 

 og som undertiden ligger i Overfladen (nemlig naar de 

 yngre Lag mangle), bestaar af en sej, meget fin Ler- 

 masse med en Mængde Stene, som ere aldeles uordentlig 

 indblandede i Leret. Betragter man disse Stene, der i 

 Størrelse variere fra smaat Grus til 3—4 Fods Diameter 

 og derover, vise de alle afstumpede Kanter og slebne 

 Flader, der ere forsynede med lignende Skuringsstriber 

 som de faste Klipper, — naturligvis for saa vidt som de 

 bestaa af Stenarter, hvis Struktur og Haardhed tillade 

 dem at modtage en saadan Politur. Hyppig have disse 

 Stene en langagtig Form, og Striberne løbe da i Regelen 

 parallelt med Længdeaxen; men ikke sjælden ere de 

 forsynede med flere Systemer af Striber; især finder 

 dette Sted hos de Stene, der i Form nærme sig Kuglen. 



