439 



blevne aldeles oversvømmede af Ismassen. Dette mæg- 

 tige Isdække har dels ved sin Vægt, dels ved Hjælp af 

 de indfrosne Stene knust, poleret og stribet sit Underlag 

 og bortskaaret de løse Lag; herved opstod dens »Bund- 

 moræne«) , Skuringsleret. Dette findes imidlertid ikke 

 overalt; paa de bratte Skraaninger i de højere Egne 

 findes intet, kun den nøgne Klippe. Derimod findes 

 Skuringsleret som Pletter i Fordybningerne selv paa be- 

 tydelige Højder og som mægtige Masser i Lavlandets 

 brede Dalsletter. 



Egentlige Side- og Endemoræner have manglet i 

 Skotland ligesom nu i Grønland; thi de faa Fjældtoppe, 

 der som Skjær ragede op af Isdækket, vare for faa og 

 spredte til at kunne yde nogen betydelig Mængde Sten 

 og Grus til Moræner. Imidlertid har der naturligvis været 

 en Tid før den store Indlandsises Dannelse, hvor enkelte 

 adskilte Jøkler rykkede frem gjennem Dalene; i denne 

 Tid har der sikkert existeret Moræner, men disse bleve 

 atter tilintetgjorte af Isen under deus Fremgang og enten 

 skudte længere frem helt ud til Indlandsisens Rand eller 

 malede under Jøklen og optagne i Bundmorænen. 



Skuringsstriberne og de afrundede Fjælde vise os 

 altsaa den Retning, hvori Isen har bevæget sig; men om 

 denne faa vi ogsaa Oplysninger ad andre Yeje. Vi have 

 omtalt, hvorledes Underlaget meddeler Skuringsleret sin 

 Farve, i det dets Overflade knuses af Isen; denne Farv- 

 ning er vel lokal, men strækker sig i Regelen et Stykke 

 ud over de farvende Lag i den Retning, hvori Isens Be- 

 vægelse er foregaaet. — End videre beviser Skurings- 

 stenenes mineralogiske Beskaff'enhed Bevægelsens Ret- 

 ning; mange Stenarter ere let gjenkj endelige, saa at 

 man, naar man har tilstrækkelig Kjendskab til de faste 



28* 



