445 



faste og hærdede nok til at kunne raodstaa den nyere 

 Istids ødelæggende Virkninger. 



Naar vi betænke, hvilken mægtig Virkning Jøklerne 

 udøve paa deres Underlag, kunne vi ikke vente andet, 

 end at Isen, da den for anden Gang trængte frem over 

 Landet, anrettede store Ødelæggelser paa de i den mil- 

 dere Mellemtid afsatte Lag. Vi finde ogsaa talrige 

 Vidnesbyrd herom; Lagene ere ofte i høj Grad forstyrrede ; 

 de kunne være bøjede, drejede og omkastede paa den 

 vildeste Maade; ofte synes de at være førte et Stykke 

 bort fra deres oprindelige Leje; deres Overflade er hyppig 

 udskaaret og udhulet af det overliggende Skuringsier. 

 Ogsaa de slentede Lags spredte, pletvise Forekomst 

 vidner om Indlandsisens afgravende Kraft; det er hoved- 

 sagelig i bassinlignende Fordybninger, at vi finde disse 

 Lag; paa meget udsatte Steder mangle de altid. 



I det Indlandsisen skred frem, virkede den paa en 

 dobbelt Maade ; snart udgravede den Fordybninger, snart 

 opdyngede den Høje. Saadanne lokale Niveauforandringer 

 maatte naturligvis indvirke paa Flodernes Løb; naar Is- 

 dækket trak sig tilbage og Landet atter blev frit, kunde 

 disse derfor ikke altid nøjagtig følge deres gamle Lejer, 

 men maatte af og til bane sig andre Veje. Ved Boringer 

 og ved Profilundersøgelser er man stødt paa ikke saa faa 

 gamle Flodlejer fra den mildere Mellemperiode, som paa 

 Grund af Overfladens Omdannelse nu ere forladte af 

 Floderne, skjønt disse for øvrigt i det hele taget følge de 

 samme Retninger nu som i hin Tid. Disse gamle Flod- 

 senge ligge ofte meget dybere end de nuværende; saaledes 

 ligger Clydes gamle Leje ved Glasgow ca. 200 Fod un- 

 der Havets Overflade, og ved Grangemouth udmunder en 

 gammel Flodseng ca. 260 Fod under Havets Overflade. 



