448 



Drift adskilles fra de i det foregaaende omtalte sten^ 

 førende Lermasser og deres underordnede slentede Lag, 

 som sammenfattes under Navn af ældre eller nedre 

 Drift. 



Denne yngre Drift bestaar af meget forskjellige Lag. 

 I Sydskotlands højere Egne finde vi, at Klipperne eller 

 Skuringslerets søndersledne Overflade ofte dækkes af 

 grove, jordagtige Masser, som bestaa af kantet Grus 

 blandet med ligeledes kantede Stene og store Blokke. 

 Gruslagene stige op paa Bjærgene til en betydelig Højde 

 og gaa langt ned i Dalene, men blive her tyndere og 

 tyndere. Blokkene kunne tydeligst iagttages; de dække 

 Toppe paa 1700 Fods Højde og gaa langt ned imod 

 Lavlandet, og deres geognostiske Beskaffenhed viser, at de 

 ofte ere komne fra Fjælde, der ligge mange Mile borte; 

 man kalder dem derfor Vandreblokke (erratiske Blokke). 

 De ere aabenbart komne fra de centrale Højdepartier og 

 have derfra bredt sig straaleformig til alle Sider. I 

 Højlandene findes de op til 3000 Fods Højde, men Blok- 

 kene paa disse Højder have ikke saa stor Interesse for 

 os paa dette Sted, fordi de, som vi skulle se, muligvis 

 ere af yngre Oprindelse. — Disse Blokke findes i alle 

 Størrelser; de ere snart kantede, snart afrundede; kun 

 sjælden frembyde nogle af dem stribede Flader. Søger 

 man ved Hjælp af deres geognostiske Beskaffenhed at 

 opspore deres Hjemstavn, viser det sig, at den Retning, 

 hvori de ere vandrede, falder sammen med Skurings- 

 stribernes Retning. 



Vi maa antage, at disse Vandreblokke ere udbredte 

 af Isen ligesom de tilsvarende Blokke, der bedække Al- 

 pernes Skraaninger. De maa hidrøre fra en Tid, da den 

 store Indlandsis var stærkt afsmeltet, saa at de højere 



