453 



som bestaa af meget fint slentede Lag, til Dels vexlende 

 med smaa Sand- og Gruslag. De indeholde fossile Hav- 

 muslinger, der antyde et Klima, der svarer til det nu- 

 værende Ishavs. Det samme Vidnesbyrd give de talrige 

 Blokke, der findes spredte om i Lagene. Disse maa 

 nemlig være nedstyrtede fra Isbjærge eller Isflager; tlii 

 et Hav, der var roligt nok til at afsætte saa fine Lerlag, 

 kunde umulig nedskylle saa store Blokke. At Blokkene 

 ere nedstyrtede fra Flager, bevises ogsaa ved den Maade, 

 hvorpaa de findes indlejrede i Lerlagene; det viser sig 

 nemlig, at Blokkene have nedtrykt og bøjet de under- 

 liggende fine Lerlag ved deres Vægt. Naar Blokkene 

 ere hidbragte paa denne Maade, kan det ikke undre os, 

 at de ofte ere komne meget langvejs fra; vi finde saa- 

 ledes ved Portobello (nær ved Edinburgh) Kalkblokke, 

 der sandsynligvis ere komne fra Danmark. Et tredje 

 Vidnesbyrd om, at Isbjærge i denne Periode svømmede 

 om paa de skotske Have, haves i visse Forstyrrelser i 

 Lerlagenes ellers regelmæssige Lejring; paa nogle Steder, 

 kun Pletter af ringe Udstrækning, ere de fine Ler- og 

 Sandlag paa det stærkeste krummede, tilbagebøjede og 

 aldeles forvirrede. Dette Fænomen kan kun forklares 

 ved, at Isbjærge ere strandede eller kæntrede og derved 

 have oprodet Havbunden, hvorpaa Lerlagene afsattes. 



Vi komme nu endelig til de sidste Spor af Istiden. 

 Disse bestaa i uordentlige Dynger og Masser af Grus, 

 kantede Stene og Blokke, som dels ere sprede over 

 Fjældsiderne i de højere Bjærgegne, dels antage Form af 

 virkelige Endemoræner. Saadanne findes paa mange Ste- 

 der i Høj lands dal ene i Form af Tværvolde, der ofte ligge 

 inden for hverandre som Brudstykker af koncentriske 

 Cirkler; deres konvexe Side vender altid nedad mod 



Femte Række. ISI. 29 



