459 



vertikal Retning synes Skovvæxten at have strakt sig 

 videre for end nu; thi medens Fyrren i Skotland nu 

 gaar til omtrent 2000 Fod op paa Bjærgene, findes dens 

 Levninger i Nordskotlands Moser til 3000 Fod; noget 

 lignende gjælder om Egen. 



En anden mærkelig Omstændighed ved Tørvemoserne 

 er deres hyppige Forekomst under Havet; overalt ved 

 Skotlands Kyster og Øer findes undersøiske Tørvemoser 

 med Træstammer; lignende findes ved Irlands, Englands, 

 Normandiets, Hollands og Danmarks Kyster. Vi indse 

 heraf, at Landet i den Periode, hvori Moserne dannedes, 

 maa have haft en langt større Udstrækning end nu. Og 

 det er ikke alene nær ved Kysterne, at vi finde saadanne 

 Levninger af Fortidens Skove; Tørv, Ferskvands- og 

 Kystbløddyr ere blevne opfiskede i Nordsøen 3 — 9 Mile 

 fra det nærmeste Land; føje vi hertil, at vi finde Knogler 

 af Mamut og andre Pattedyr paa Bunden af Nordsøen 

 og Kanalen, da synes vi at maatte give Godwin- 

 Austen Ret, naar han antager, at Nordsøen en Gang 

 har været en bølget, skovklædt Slette, vandet af store 

 Floder. At de britiske Øer en Gang have staaet i For- 

 bindelse med Fastlandet er i ethvert Tilfælde noget, som 

 baade Zoologien, Botanikken og Geologien maa forudsætte 

 for at forklare den britiske Favnas Oprindelse. Den 

 Hævning, som skulde kunne bevirke Nordsøens Omdan- 

 nelse til Land, behøver heller ikke at være betydelig, thi 

 dette Hav er meget lavt; omtrent 300 Fod vilde være 

 fuldkommen tilstrækkeligt. 



Mosesstammernes indre Bygning give os et Vink om 

 Klimaet paa den Tid, da de voxede i Landet. Det er 

 bekjendt, at det bedste Fyrretømmer findes i de nordlige 

 Egne; det bliver haardere, fastere og mere harpixholdigt 



