460 



end hos de Stammer, som have voxet i et mildere KHma. 

 Nu viser det sig, at Fyrrestammerne fra Sydenglands 

 Moser med Fordel kunne taale Sammenligning med Nord- 

 Skotlands bedste Fyrretømmer; de synes altsaa at have 

 voxet i et Klima med lige saa strenge Vintre som Nord- 

 skotlands. Paa den anden Side tyder Egens større Ud- 

 bredelse paa varmere Sommere end de nuværende. Vi 

 kunne maaske derfor antage, at Datidens Klima nærmede 

 sig mere et Fastlandsklima end det nuværende. 



Skotland synes at have bevaret en Del af sin Skov- 

 rigdom ned til den historiske Tid; Romerne skildre Lan- 

 det som fuldt af uigjennemtrængelige Skove og Moradser 

 (^^)horrida sylva Caledoniæ^^). Spor af Moradserne ses 

 maaske i de i mange Egne i stor Mængde forekommende 

 Pletter af Alluviallag. Romerne have allerede hugget en 

 Mængde Træer bort; i de følgende Aarhundreder ere 

 endnu større Ødelæggelser anrettede; derved ere efter- 

 haanden Skovene svundne ind til deres nuværende Ube- 

 tydelighed. Om Orkney-Øerne fortæller allerede Soli- 

 nus, at de paa Romernes Tid vare lige saa øde som nu. 

 Man maa altsaa vel antage, at Skovenes Udryddelse for 

 en stor Del skyldes Mennesket, men sikkert har ogsaa 

 Klimaets Overgang fra Fastlandsklima til Øklima haft 

 stor Virkning paa Skovene. 



Har Havets Virkning og Skovenes Forsvinden for- 

 andret Skotlands Udseende , saa har Atmosfæren og de 

 rindende Vande haft en ikke ringere Indflydelse. Naar 

 vi betragte Fjældenes Overflade, ville vi snart se, at 

 Atmosfærens og Frostens Virkninger ikke staa tilbage for 

 Jøklernes; overalt se vi Overfladen bestrøet med skarp- 

 kantede Stumper, som af Frosten ere sprængte løs fra 

 Fjældgrunden ; ofte findes disse i saa store Masser, at 



