463 



gjorde Britannien til en og maaske fortsattes, indtil 

 Havet stod ca, 50 Fod højere end nu; fra denne hidrører 

 sandsynligvis de to laveste Havstokke ; derefter paafulgte 

 en Hævning, der efterhaanden har ført til den nuværende 

 Tilstand. Skovene og de vilde Dyr forsvandt mere og 

 mere under det forandrede' Klimas og Menneskets for- 

 enede Indflydelse. 



Efter at vi nu have betragtet Skotlands Istidsdan- 

 dannelser, vilde det være af stor Interesse at gjennemgaa 

 de tilsvarende Dannelser i andre Lande; thi det er ind- 

 lysende, at Forholdene i et enkelt Land ikke kunne give 

 et fyldigt Billede af hin mærkelige Periode. Pladsen til- 

 lader os imidlertid ikke her at anstille en omfattende 

 Sammenligning af de forskjellige Landes Istidslag; vi 

 skulle dog særlig fremhæve den Omstændighed, at alle 

 de af Istiden berørte Lande vise Spor af en mildere 

 interglacial Periode, svarende til de slentede Lag i det 

 skotske Skuringsier; vi finde endogsaa i flere Lande, 

 saaledes i Schweiz og Nordamerika, meget rigeligere Lev- 

 ninger fra hin Mellemperiode: Spor af en rig Pattedyr- 

 favna og en frodig Skovvæxt, der tydelig vise os, at de 

 hidrøre fra en Periode af betydelig Varighed. Saaledes 

 finde vi i Schweiz Brunkullag ved Dlirnten, Utznach og 

 Wetzikon, der indeholde Knogler af Elefanter, Næsehorn, 

 Uroxer, Hjorte og Hulebjørne. I Englands nordvestlige 

 og vestlige bjærgfulde Egne finde vi Dannelser, der ganske 

 svare til de skotske; mod Sydøst blive derimod Istidens 

 Lag vanskeligere at opfatte; de løse Jordlag have her 

 en særdeles stor Mægtighed; Fjældene ere faa og bestaa 

 af løsere Stenarter, der ikke have opbevaret tydelige 

 Skuringsstriber; gode Profiler findes ikke, før vi længst 



