468 



gaar og taler med ham*). Navnene Selje og Vidie ere 

 fælles for de fleste europæiske Sprog; det første er det 

 samme som Romernes salix, det franske .^aule og det en- 

 gelske sallow og skal have sin Rod i Sanskrit, hvis salika 

 betyder det Yandet tilhørende; det andet er det samme som 

 Latinernes vetrix, Englændernes withy og Tyskernes Weide. 

 Derimod er Navnet Pil ejendommeligt for de skandinaviske 

 Sprog og udledes af Grenenes Brug til Pile**), ligesom man 

 ogsaa til Beskyttelse brugte lette flettede Skjolde af Pile- 

 grene, hvilke f. Ex. endnu brugtes af Sachserne paa Carl 

 den Stores Tid, og endnu bruges de i Krigskunsten til Faskiner. 

 Ogsaa i Lægekunsten har Pilen spillet en Rolle. I det 

 trettende Aarhundrede fortæller Harpestreng***), at „Pilebark 

 brændt og blandet med Eddike borttager Vorter". Simon 

 Paulli (S. 128) fortæller, at Pileløv bruges til at gjøre 

 Kranse af, som hænges ved deres Senge , som ere rasende 

 eller have hidsig Koldesyge, at de kan falde i Søvn, lige- 

 som han anbefaler Bad med Afkog af Pileblade til de „Mand- 

 eller Kvindfolk, som ikke ville være tykke og fede, men 

 smalle og subtile". Paa en mere magisk Maade fordrives 

 Vorter ved at tage en . Pilepind og deri skære saa mange 

 Hakker, som man har Vorter; derefter stikker man hver af 

 Vorterne til Blods med en Naal og bringer noget af Blodet 

 ind i Plakkerne paa P^'nden, som derpaa kastes bort, helst 

 i rindende Vand; Vorterne forsvinde, men tager nogen Pin- 

 den op, da faar han dem****). Henrik Smidf) beretter 

 en mærkelig Konst at forfare med, om Hovedpanden sønder 

 er eller ej , i det man tager en liden Kvist af et Piletræ, 

 slaar dermed paa Hovedpanden og giver vel Agt derpaa, 

 om det lyder klart eller dumpt; er Lyden klar, er Hoved- 

 panden hel, men giver den en Lyd fra sig som en bruden 

 Klokke, da er Hovedpanden sønder. I en Lægebog i den 

 Arnæ.-Magnæanske Haandskriftsamling anbefales Rødder og 

 Kviste med Løv af Piletræer som Middel mod daarlige 

 Øjne, ligesom det ogsaa hedder, at det Pulver, man gjør af 

 Piletræ, er godt for alskens Saar. De med glinsende Blade 

 forsynede Pilearter, navnlig Skjørpil , kaldes „Feberpile", 

 fordi Bladene stundom bruges som Middel mod Feber, og i 



*J N. M. Petersen. Nord. Myth. S. 212. 

 **) B. Fries. Bot. UtH. III, 310. 



***) Henrik Harpestrenes Urtebog. Molbechs Udgave 1826, S. 128. 

 ****) Thiele III, Nr. 459. 



t) Lægebos, Udg. 1650. 3die Afdl. S. 11. 



