Dæmninger af størknede Lavablokke, gjennem hvis Spræk- 

 ker man ser den glødende flydende Masse i det indre, og 

 som undertiden gjennembrydes, naar Vægten af Massen, 

 der presser paa, overvinder Dæmningens Modstandskraft. 

 I Efteraaret 1871, nogle Maaneder før det skrækkelige 

 Udbrud den 26de April 1872, saa man paa Vesuv nogle 

 smaa Bække af smeltet Lava, klar og flydende som 

 smeltet Sølv, rinde ud af en Sideaabning paa den nord- 

 østlige Side af Keglen. De flød rolig videre paa en Vold 

 af Lavablokke, hvis Rand i det mindste var hundrede 

 Fod høj, og som de selv lidt efter lidt havde optaarnet. 

 Massen i Bækkene afkøledes efterhaanden, imedens de 

 flød, og fra Tid til anden saa man neden fra en endnu 

 rødglødende Lavablok, der blev skudt ud over Randen af 

 Skraaningen, og som Lavabækkens yderste Ende rullede 

 ned i Dybet. 



Det er sjældent, at Lavabækkene saaledes flyde 

 regelmæssig. For det meste iagttager man vexlende Til- 

 stande af roligere og heftigere Udbrud. Øen Stromboli, 

 en af de lipariske Øer ved Siciliens Nordkyst, har et 

 Krater, der har været aabent og i Virksomhed i over to 

 Tusende Aar. De gamle kaldte dette evig brændende 

 Øbjærg »det Tyrrhenske Havs Fyrtaarn«. Krateret er 

 revnet saaledes, at man kan se oven fra ned i selve 

 Krateret, naar man lægger sig paa Maven ved dets Rand 

 og strækker Hovedet frem over den lodrette Styrtning. 

 Den flydende Lava koger nede i Kraterrøret, i det den stiger 

 op fra Rørets Dyb, skinnende som smeltet Staal. Saa 

 snart dette glimrende Spejl er naaet op i Højde med 

 Aabningen, springer det med et højt Knald og udsender 

 en Gasstraale, der strax ruller sig sammen i Luften til 

 en kugleformig, tæt, blændende hvid Sky. Paa samme 



