8 



Tid udslynges der en sprudende Raket, og efter at der 

 paa denne Maade er blevet udslynget Damp og faste 

 Stoffer, synker Lavaen dybt ned i det indre af Røret, 

 saa at Blikket naar ned i denne Skorsten. Men det 

 varer ikke længe ! Allerede stiger Lavaens Overflade 

 paa ny, skinnende som før, og det samme skiftende 

 Pumpespil med Udstødning af Vanddampe og Aske- 

 raketter begynder igjen. Fra Tid til anden kommer der 

 et stærkere Udbrud. Kraterets Rand, man ligger paa, 

 rystes, en langt større Gasblære skyder frem, en stærkere 

 Slaggeraket, hvis Stykker tit suse hen over Iagttagerens 

 Hoved, slynges højere op i Luften, selve Lavaen træder 

 ud over Krateraabningens Rand og udgyder sig paa selve 

 Kraterets Bund — saaledes fortsættes dette Spil uden 

 Afbrydelse fra de ældste Tider. 



Skjønt Lavaen i mange Tilfælde i Virkeligheden 

 flyder ud over Kraterets Rand, i det den kun saa at 

 sige gnaver og skærer i den paa det Sted, hvor den 

 træder ud, saa maa man dog indrømme, at den navnlig 

 ved de store Udbrud, hvor der udspyes mægtige Lava- 

 strømme, træder ud igjennem Revner eller Spalter, der 

 gjennemfure Vulkanen og hyppig skære sig ind fra dens 

 Top til dens Fod. For at give Dem et Exempel paa 

 Dannelsen af en saadan ildsprudende Revne behøver jeg 

 blot at minde Dem om Vesuvs sidste store Udbrud. 

 Vulkanen havde i de sidste Aar været noget virk- 

 sommere. Der havde dannet sig en lille Udbrudskegle 

 ved Siden af den store Hovedkegle, og fra Bunden af 

 det Krater, der fandtes i denne lille Kegle og til Dels 

 var styrtet sammen, udsprang de nys beskrevne Lava- 

 bække. For hin ejendommelige Befolkning paa Vesuv, der 

 lever af Vulkanen og Dag og Nat venter paa fremmede. 



