15 



op og endelig brister for at sende de Gasstraaler og 

 Bomber, der blev saa farlige for Expeditionen, ud af 

 Revner og Spalter. 



Det faar være nok med disse Beskrivelser, der 

 kunde fortsættes i det uendelige. Hvad jeg navnlig vilde 

 fremhæve er allerede nu klart, nemlig de almindelige 

 Fænomener, der sondre sig ud af de forskjellige og for- 

 skjelligartede Tilfældes Mangfoldighed, og naar jeg i dette 

 Øjeblik henleder Deres Opmærksomhed paa den store 

 Uregelmæssighed i de betydeligere Udbruds Optræden, 

 saa sker det, fordi just denne uregelmæssige Tilbage- 

 venden af Udbruddene synes mig at være af Vigtighed 

 for den almindelige Teori om Vulkanerne. Man træffer 

 i Virkeligheden i alle Vulkaners Historie oftere vexlende 

 Perioder af forhøjet Virksomhed og tilsyneladende Ro, 

 og Rolighedsperioderne blive ofte af saa lang Varighed, 

 at Erindringen om den fordums Virksomhed tabes eller 

 Vulkanen i det mindste betragtes som fuldstændig udslukt. 

 I højere Grad end nogen anden kan Vesuvs Historie 

 tjene til Exempel herpaa; de gamle holdt den for fuld- 

 stændig udslukt, indtil det frygtelige Udbrud, der øde- 

 lagde Stabiæ, Pompeji og Herkulanum, skrækkelig op- 

 lyste dem om deres Fejltagelse. 



Men naar Udbruddene kun betegne tilsyneladende 

 slumrende Kræfters periodiske og uregelmæssige Op- 

 vaagnen, saa ligger det nær at spørge, hvad det da er 

 for Kræfter, der ere virksomme i Vulkanerne, og som 

 frembringe saa uhyre Virkninger. 



Lad os for at nærme os Løsningen af dette Spørgs- 

 maal betragte Vulkanernes Produkter. 



De ere yderst mangfoldige. Det er Luftarter og 

 fremfor alt uhyre Masser af Vanddampe, der danne 



