17 



(de kanariske Øer), villet slutte, at de ere dannede ved 

 Hævning og ikke ved Ophobning. Alle nyere Iagttagelser 

 tale imidlertid imod disse Anskuelser, der dog længe 

 have været gængse i Videnskaben og endogsaa af nogle 

 ere blevne pustede op til at skulle gjælde som Tros- 

 artikler. Naar en Iagttager nu til Dags undersøger hint 

 Montenuovo, som jeg har gjæstet flere Gange, saa be- 

 griber han næppe, hvorledes det har været muligt at tage 

 fejl med Hensyn til Oprindelsen af de skiftende Lag af 

 Tuf og Aske, hvoraf Keglen bestaar, og som Krateret er 

 omgivet af. Endnu aldrig — man maa ikke blive træt 

 af at sige dette højt og tydelig — endnu aldrig har man 

 set, at den vulkanske Virksomhed virkelig har løftet Lag, 

 ja man har ikke engang kunnet iagttage, at Randene af 

 de Spalter og Revner, hvorigjennem Lavaen og Dampene 

 ere slupne ud, ere blevne hævede i Form af Hvælvinger 

 eller Kupler som Bjærglagene — disse vulkanske Revner 

 se ganske ud som Revner i et vævet Stof og dannes 

 ogsaa paa lignende Maade. De Kræfter, der have op- 

 hobet Vulkanerne, staa derfor slet ikke i Forbindelse 

 med de Kræfter, der hav^e hævet Bjærgene. Jeg maa 

 imidlertid nøjes med at have antydet disse Kjendsgjer- 

 ninger uden her at kunne udføre og begrunde dem videre. 



Man kan ikke et Øjeblik være i Tvivl om den Kraft, 

 der arbejder ved de vulkanske Udbrud. Det er Spændingen 

 af overhedede Vanddampe. I denne Henseende kunne 

 Vulkanerne i Virkeligheden betragtes som uhyre Damp- 

 maskiner, der hæve uhyre Masser af smeltede Stoffer op 

 fra en vis Dybde for at udgyde og ophobe dem paa 

 Overfladen. 



Beviserne for denne Paastand ere lette at føre. Vi 

 have iagttaget Lavaens Spil i saadanne aabne Kratere 



Femte Række. II. 2 



