24 



slet ikke er berettiget til at uddrage et Middeltal af 

 dem; han maa tvært imod sige sig selv, at der enten 

 maa være en skjult Fejl i hans Iagttagelser, eller at han 

 i det mindste har at gjøre med to Faktorer, af hvilke 

 den ene er af en ubestandig og vexlende Natur og ved 

 sin Indblanding forfalsker og ændrer Resultatet. 



Gaar man nu ud fra denne sidste Anskuelse , der 

 særlig maa have Fortrinet, fordi Iagttagelserne ere an- 

 stillede med al optænkelig Forsigtighed, saa ser man ved 

 nærmere Kritik strax, at i alle Miner og Borehuller, der 

 ikke gaa igjennem Lag af Ler, Mergel, Sand og Kisel, 

 som det sædvanlig er Tilfældet ved artesiske Brønde, 

 stiger Varmen i desto betydeligere Grad, jo betydeligere 

 de kemiske Omsætninger ere, der foregaa i de omliggende 

 Lag. Varmen stiger til den højeste Grad i de svovlkis- 

 holdigeLag, der tillige ere gjennemtrukne af Nafta, Sten- 

 olie og lignende Stoffer og ofte endogsaa antændes af sig 

 selv i li'i Luft som Følge af den gjensidige Indvirkning af 

 de Svovlmetaller og Kulbrinteforbindelser, som de inde- 

 holde. Iblandt Bjærgværkerne er det Kulgruberne, hvor 

 der foregaar saa mange kemiske Processer, der vise den 

 stærkeste Varmestigning, medens Stigningen derimod er 

 indskrænket til et Minimum i Gnejs- og Granitlagene, der 

 ogsaa næsten ere ubevægelige i kemisk Henseende. 



Denne Sammenstilling af Iagttagelserne efter Be- 

 skaffenheden af de Lag, i hvilke de ere anstillede, viser 

 da allerede ved første Øjekast, at de kemiske Processer 

 i det mindste udgjøre en Faktor i Frembringelsen af den 

 indre Jordvarme, ja endogsaa at denne Faktor maa være 

 den betydeligste, eftersom den kan bringe Afstanden af 

 360 Fod, der i det yderste hidtil iagttagne Tilfælde er 

 nødvendig for at hidføre en Temperaturforhøjelse af P, 



