65 • 



Arter af de sidst anførte Slægter, meget smaa og tilmed 

 Natdyr. Om Dagen finder man dem under det tykke 

 Barklag eller i Veddet, der tillige skjuler og nærer deres 

 Larver, fuldkommen i Ly for de fjerklædte Skabninger. 



Vi komme nu til en den foregaaende nærstaaende 

 Gruppe, der er bekjendt for sine Ødelæggelser og, i det 

 mindste for en Del, vel kjendt af Forstmænd og Skov- 

 elskere, nemlig Barkbillerne {ScoUjtides ) . Den er ikke 

 alene farlig ved Antallet af sine Arter og Individer, men 

 især ved den Evne, som disse have til at udfinde de 

 syge Træer eller Kviste, og ved den Ret, som de anmasse 

 sig til at bemægtige sig dem og volde deres Undergang. 

 Egen, Ælmen, Birken, Kastanietræet, Ellen, Bøgen, Asken, 

 Oliventræet, Pistacietræet, Morbærtræet, Figentræet, Frugt- 

 træerne, Fyrren, Granen og Lærketræet — for kun at 

 tale om de nyttige Træer — have hver i denne Slægt 

 én eller flere uforsonlige Fjender. Det er hovedsagelig 

 disse, man har at takke for Ødelæggelsen af Ælmene paa 

 vore Veje og Spaseregange, ligesom man ogsaa maa til- 

 skrive dem mange Naaletræers Død, da disse ere mest 

 udsatte for deres Anfald. 



Nogle tyske Forstmænd og Naturforskere og deri- 

 blandt den berømte Ratzeburg have troet, at Barkbillerne 

 endog angreb og dræbte de sunde Træer, hvilket vilde 

 gjøre deres Ødelæggelsesinstinkter endnu mere foruroli- 

 gende. Jeg antager, at det i min »Histoire des insectes 

 du pin maritime« er lykkedes mig at bevise, at de sunde 

 Træer ikke kunne være Gjenstand for deres Angreb uden 

 i Undtagelsestilfælde, og at de selv da afvise og besejre 

 dem. Det er altsaa for Øjeblikket, antager jeg, alminde- 

 lig indrømmet, at Sundheden er et Beskyttelsesmiddel 



Femte Række II. 5 



