66 



mod Barkbillerne*); men det er ligeledes erkjendt, at 

 hos mange Træer, og navnlig hos Naaletræerne , følges 

 Sygdommen, naar Barkbillerne træde til, uundgaaelig af 

 Døden. Det er næppe nok, at man for nogle Løvtræers 

 Vedkommende ved udholdende og bekostelig Pleje kan 

 trække dette sørgelige Resultat i Langdrag og bevirke, 

 at Undergangen gaar gradvis for sig i Stedet for hurtig 

 og over det hele paa én Gang. 



Der er kun faa, som ikke ved Synet af et Stykke 

 Bark, der er taget af et Træ, paa hvilket der har levet 

 Scolytus- , Bostrichus- eller H7/le.sinus- Arter , ere blevne 

 slaaede af de sirlige Tegninger, der ere indskaarne paa 

 den indvendige Side af denne Bark, og som ofte gjentage 

 sig paa det Ved, den bedækkede. Disse Tegninger ere 

 fremkomne paa følgende Maade. Efter at Hunnen har 

 gjennemboret Barken, gnaver den i Basten en Gang, der 

 alt efter Arten gaar paa langs eller paa tværs, i lige 

 Linje eller i Kurver, i Slangebugtninger eller uregelmæs- 

 sig, og kan være lang eller kort; i denne Gang anbringer 

 den til højre og venstre smaa Indsnit, i hvert af hvilke 

 den lægger et Æg, der, naar Larven i det er udviklet, 

 aabner sig saaledes, at denne har Hovedet paa den Side, 

 der vender bort fra den store Gang. Saa snart Larverne 

 ere krøbne ud, søndergnave de strax Basten foran sig, 



*\ 



Man kan ikke saa ubetinget som Forf. underskrive denne Sætning. 

 Det er sandt, at Barkbillerne foretrække de sygelige Træer for 

 de sunde og ligeledes let faa Bugt med dem, der uden egentlig 

 at være syge dog befinde sig under mindre gunstige Vilkaar og 

 derfor ere mindre saftrige; men selv sunde Træ.er bringes 

 ved stærkere fortsatte Angreb i en slig sygelig eller halv sygelig 

 Tilstand og bukke da under som andre svagelige Træer. Jfr. Dr. 

 Bergsøes Foredrag « Om Industrien inden for Leddedyrenes Kreds«, 

 holdt i Industriforeningen i Vinteren 1863—64. (R. A.) 



