87 



kornene grønnes fortrinsvis eller alene ved de mindre 

 brydbare Straaler. De stærkt brydbare eller kemisk 

 virksomme violette og ultraviolette Straaler have der- 

 imod en ganske anden Virkning; det er nemlig disse, 

 som bevirke Væxten og Protoplasmastrømningerne, alt- 

 saa særlig de mekaniske Processer; det er ogsaa disse 

 Straaler, der fremkalde de Protoplasmabevægelser, ved 

 hvilke de omtalte Omlejringer af Bladgrøntkornene og de 

 dermed forbundne Forandringer i den grønne Farves 

 Styrke finde Sted. 



Vi have nu betragtet Lysets Indvirkning paa de 

 grønne Plantedele og skulle nu lidt nøjere omtale selve 

 Farvestofi'et Klorofyl. For at kunne undersøge det og 

 experimentere dermed efter Behag maa vi have det ud 

 af Planten , og lægge vi tørrede og knuste Blade af 

 f. Ex. en Vedbend, en Bøg eller hvilken som helst 

 anden grøn Plante i Alkohol, faa vi snart denne Vædske 

 farvet helt grøn. 



Et saadant Klorofyludtræk er i gjennemfaldende Lys 

 smukt smaragdgrønt, men ved tilbørlig Koncentration viser 

 det sig i tilbagekastet Lys mørkerødt, hvilket Fænomen 

 kaldes »Fluorescens« og er en af Klorofyllets aller- 

 vigtigste Egenskaber. Hvad vil nu »Fluorescens« sige? 

 Det er den Egenskab hos visse Stoflfer, at de tilbage- 

 kaste et andet Lys end de lade gaa, igjennem sig, saa- 

 ledes at de, saa længe de belyses, paa en Maade ere 

 selvlysende, i det de udsende Farvestraaler, der ere for- 

 skjellige fra de Straaler, hvorved de belyses. Jeg skal 

 oplyse dette ved et Par andre Exempler. Flusspat er 

 et smukt grønt Mineral, der er en Forbindelse af Fluor 

 og Kalcium og har samme Egenskab, som vi før om- 

 talte hos Klorofyllet, i det det i gjennemgaaende Lys er 



