88 



smukt grønt, men fluorescerer blaat; Fænomenet har 

 netop efter dette Mineral faaet Navnet »»Fluorescens«. 

 Kaste vi den af en Hestekastaniegren afskrabede Bark i 

 Vand, vil dette øjeblikkelig fluorescere med et smukt, 

 himmelblaat Skjær, formedelst et Stof, Æsculin, der fin- 

 des i Barken, og hvis Opløsning netop har denne Egen- 

 skab. Petroleum fluorescerer ligeledes med blaaligt Lys. 



Endnu en Gang maa vi strejfe ind paa Optikkens 

 Omraade for at kunne klare os Bladgrøntets Egen- 

 skaber; vi maa nemlig gjøre os bekjendt med det for 

 Bladgrøntet ejendommelige Spektrum. Dette kan ses ved 

 at opstille et Glaskar med en Klorofylopløsning bag ved 

 en smal Spalte, hvorigjennem Sollyset skinner, og lade 

 dette efter Gjennemgangen gjennem Klorofyllet brydes i 

 et Prisma. Vi ville da faa et meget karakteristisk Bil- 

 lede at se. I Stedet for det sædvanlige Spektrum faa 

 vi et, hvori visse Steder ere fuldkommen mørke, i det 

 de Lysstraaler, som skulde træff'e der, ere absorberede 

 af Klorofylopløsningen; der fremkommer én Absorptions- 

 stribe i det røde, én i orange, én i gult samt én i 

 grønt. I Spektrets stærkt brudte Del se vi ved for- 

 tyndede Opløsninger tre meget brede Striber, men i Al- 

 mindelighed ser man slet ikke denne Ende af Farve- 

 billedet, i det de tre Striber flyde sammen, og det hele 

 formørkes aldeles. — : 



De vegetative Organer ere altsaa i Reglen grønne. 

 Men lader os en Gang begive os ud i Skoven om Efter- 

 aaret hen ad Løvfaldstiden ; vi ville da finde, at den grønne 

 Farve afløses af andre, og en nærmere Betragtning vil 

 vise os, at alle disse brogede Efteraarsfarver kunne hen- 

 føres til 2 Grupper: en gul og en rød, mellem hvilke der 



